A háborús bûnökkel vádolt Képíró Sándor, egy 1959-ben gyilkosságért halálra
ítélt csendõrtiszt; az MTV ostromában részt vett futballhuligánok; valamint az
évek óta a kormányellenes tüntetések reflektorfényében tündöklõ Budaházy György
- valószínûleg az egyetlen kapcsolat közöttük az, hogy valamennyiüket a Nemzeti
Jogvédõ Alapítvány védi.
Kedden tartotta sajtótájékoztatóját a Nemzeti Jogvédõ Alapítvány, amely
többek között annak is köszönheti ismertségét, hogy elérte a Ságvári Endre
lelövéséért 1959-ben elítélt Kristóf László csendõrtiszt rehabilitációját,
illetve õk képviselik a háborús bûnökkel vádolt Képíró Sándort is.
„Igen durva és tömeges megsértése folyik Magyarországon a jogoknak” - mondta a
találkozón Morvai Krisztina, a Civil Jogász Bizottságtól nemrég „eligazolt”
jogász, aki meghívott vendégként volt jelen az eseményen. Közben Grespik László
nyelvészi képességeirõl is tanúságot tett a jelenlevõk elõtt: tõle származik
ugyanis a „spontán tüntetés” kifejezés, melynek köszönhetõen már nem lehet
feloszlatni egy tüntetést csak azért, mert idõ hiányában elmulasztották
bejelenteni. Továbbá õ terjesztette elõ a „gyülekezési jogi tárgyaló”
szószerkezetet is, amely olyan embert jelöl, aki a tüntetõk és a rendõrök között
közvetít majd a jövõben. Minderre szerinte azért van szükség, mert a meg nem
értett tüntetõknek „a haja szála az egekben van” amiatt, hogy senki sem
hallgatja meg õket.
Gyurta Tibor együttmûködõ ügyvéd jogi gumibotnak nevezte a passzív
engedetlenséget, tehát azt, hogy valaki ötvenezer forintra büntethetõ legyen, ha
nem engedelmeskedik a rendõri felszólításnak. Ennek eltörléséért is harcol
ugyanis a Nemzeti Jogvédõ Alapítvány. Az MTV-székház ostromának ügye kapcsán
Gyurta elmondta: azért nem szabható ki ötéves börtönbüntetés a „hazafiakra”,
mert az MTV nem számít „közérdekû üzemnek”, és amúgy is sértette a
véleménynyilvánításhoz való jogot, amikor nem olvasták be a rongálók petícióját.
Üdítõ témaként szóba került még az egri Markhot Ferenc kórház, melynek
magánkézbe kerülését akarják megakadályozni, és a délvidéki magyarok
állampolgársági státusa is. Végül pedig Budaházy Györgynek arról a perérõl
értekeztek a nemzet jogászai, amely a 2002-es hídfoglalásának törvényességét
vizsgálja. Ennek nem jogerõs ítélete Morvai Krisztina szerint az ötvenes évek
szellemét idézi, tudniillik a diplomás Budaházyt és társait „megalázó jelleggel”
harminc nap „utcaseprésre” ítélték.