Ön szerint mit adott a kereskedelmi televíziózás első tíz éve a magyar
társadalomnak?
- Több millió embernek biztosított szórakozást, rengeteg információval
szolgált, és nem utolsósorban több ezer munkahelyet biztosított a médiaiparágon
belül. Ezenkívül fellendítette a magyar filmipart oly módon, hogy támogatást
nyújtott több film megszületéséhez. Idén az első félév tíz legsikeresebb
mozifilmjéből a legjobb ötöt mi, a TV2 támogattuk. Vagy ott volt a Megasztár,
ahol olyan tehetségeket fedeztünk fel, akik eddig nem kaptak teret.
![](vardy_zoltan.jpg)
Hogyan látja, merre tart a kereskedelmi televíziózás? Lesz-e valami
változás a programing területén?
- Nagy hangsúlyt fektetünk a jövőben arra, hogy milyen műsorokat gyártunk,
és mindezt milyen környezetben. Továbbá egy olyan image-t építünk, ami igényli a
tartalmat. Egy éve láthatjuk például a képernyőn a „TV2 meg én” szlogent. Ezt
úgy tudjuk megtölteni tartalommal, hogy partnerként kezeljük a nézőket, és
lehetőséget biztosítunk számukra, hogy időnként szabadon kiválaszthassák, hogy
mondjuk melyik filmet szeretnék megnézni. Vagy lehetőséget biztosítunk, hogy
interneten keresztül fel tudják tölteni saját készítésű videóikat. Ezeket
beszerkesztjük a különböző műsorainkba, így viszontláthatják saját munkájukat a
képernyőn.
De adott esetben próbálunk olyan közösségi élményeket is biztosítani, mint
például az e héten induló „Nagy fogyás”című műsorunk, ami az egészséges
életmódról szól.
A kereskedelmi televíziók hazájában, az Egyesült Államokban a pornográfiát
például nem engedik be a főáramú adók műsoraiba. A magyar tévék miért nem
követik ezt a példát?
- Én történetesen Amerikában születtem, ott nőttem fel, tehát ismerem az
amerikai valóságot. Ott tényleg nem látható főműsoridőben például egy mezítelen
női test, ami itt Európában gond nélkül bármikor a képernyőre kerülhet. De ez
nem feltétlenül televíziós, inkább kulturális kérdés. Amerikában sokkal
puritánabbak az emberek. Vannak olyan műsorok, amiket kizárólag csak a fizetős
tévék sugároznak, amelyek soha nem kerülhetnének ki általános szórakoztató,
ingyenes csatornákra. Európában ugyanezek országos kereskedelmi tévére kerülnek,
és nagyon sikeresek. Talán elnézőbbek Európában az emberek ezen a területen.
De túl az erkölcsi dilemmákon, egy kereskedelmi televíziónak első számú célja
mint üzleti vállalkozásnak, hogy maximális profitot biztosítson a tulajdonosok
számára. Alapvetően szórakoztatunk, informálunk, és keressük az egészséges
középutat ezen a területen is.
A kereskedelmi tévék megjelenésével megváltozott-e a politikától való függés,
amit korábban az állami televízió esetében mindenki aggályosnak tartott?
- Nekünk első számú célunk a kereskedelmi és üzleti siker, ezért nem
engedhetjük meg magunknak, hogy politikailag elkötelezettek legyünk. A
függetlenség fontos számunkra, főleg egy olyan országban, mint a miénk, ahol
minden dolog mögött a politikát keresik.
Ha mi felvállalnánk egy irányt, akkor emiatt az ország egy része nem nézne
minket. A Tényekben például minden egyes politikai témájú riportban, minden
esetben megszólaltatjuk mindkét oldalt. Vagy amikor a Mokkába behívunk
szakembereket, politikusokat, figyelünk arra, hogy mindig legyen ellenvélemény.
Megteszünk mindent, hogy ne lehessen minket beskatulyázni. És ha nem is mérjük
stopperrel, hogy éppen a kormányzati oldal vagy az ellenzék hány percet
szerepelt, de törekszünk egyfajta kiegyensúlyozottságra. Megint csak az én
amerikai múltamból kifolyólag mindig is furcsállottam ezt a hihetetlenül kemény
politikai küzdelmet, ami itt zajlik Magyarországon.
Milyen lehetőségeik vannak azoknak az úgynevezett kis televízióknak, amelyek
ki akarnak törni?
- Az országos kereskedelmi televíziók hosszú távon nagyon erős és nyereséges
pozícióban vannak a kicsikkel szemben, mert rendelkeznek egy alapfegyverrel,
amit országos lefedettségnek hívnak. Ezáltal a tömegeket gyakorlatilag csakis az
országos televíziókon keresztül lehet elérni. Nagyon fontosnak tartom a
tartalmat, ami meghatároz egy televíziót, legyen az akár kicsi, akár nagy. Ezen
a területen a TV2 sok tapasztalattal rendelkezik, ezért úgy gondolom, hogy
hosszú távon az értékes tartalommal fogjuk tudni megnyerni a versenyt.
Mi a véleménye a digitális televíziózásról? Ön szerint kik lesznek ennek a
nyertesei?
- A digitális átállás kérdése jelenleg egy kissé még zavarosnak tűnik. A
digitális korszak mindössze annyit jelent, hogy ugyanaz a műsor, ami eddig
analóg adáson keresztül került ki, most egy új csatornán jut el a nézőhöz.
Szerintem semmiképpen sem tűnnek el a csatornák, inkább többen kerülnek olyan
helyzetbe, hogy még több nézőt érnek el.
A TV2 támogatója ennek a folyamatnak?
- A TV2 nyitott arra, hogy támogassa ezt a folyamatot, de mivel ez egy
üzleti vállalkozás, nem l’art pour l’art tennénk ezt, hanem mert vannak bizonyos
feltételek, amiket fontosnak tartunk feloldani a rendszerben. Az egyik ilyen
például, hogy a kereszttulajdonlás tilalma szűnjön meg, mivel egész Európában
egyetlenegy ország van, ahol TV2-ből csak egy van, és ez Magyarország. És ez
azért lehetséges, mert a médiatörvény nem engedi, hogy több legyen. Az is fontos
szempont, hogy a reklámszabályozás az EU direktíváihoz legyen hasonló, vagyis
lehessen használni azokat az eszközöket, azokat a felületeket, amelyek bármilyen
európai országban felhasználhatóak. Nálunk a médiatörvény ezt sem engedi. Nem
utolsósorban pedig azt szeretnénk, hogy az ORTT vagy bármilyen felügyeleti
szervezet, amit mindenképpen fontos elemnek tartunk, minden esetben legyen
transzparens és következetes. Ezek azok a pontok, amelyek fontosak számunkra
annak érdekében, hogy támogatni tudjuk a digitális átállást, és ezáltal
biztosítjuk, hogy ez egy hosszú távon sikeres dolog lesz Magyarországon.