A frissen megválasztott francia elnök szokásához híven meglepte a
közvéleményt: a sajtóban lebegtetett francia apátságbeli pihenés helyett egy
luxushajón időzött pár napig Máltán, majd sietve visszatért, hogy összeállítsa a
beígért „dream-team” kormányt.
A kormány összetétele hidegzuhanyként érte nemcsak a vezetői válsággal küzdő
szocialistákat, de még a külföldi megfigyelőket is. Nicolas Sarkozy ugyanis
ígéretéhez híven nyitni akar a baloldal felé; ennek megfelelően több szocialista
politikust hívott meg kormányába, többek között az arab és palesztin
elkötelezettségéről ismert Hubert Vedrine-t is.
![](chirac_sarkozy.jpg)
Sarkozy átvette a stafétabotot Chiractól
Fotók: AP
A francia politikai rendszer sajátosságainak köszönhetően az elnök joga a
kormányalakítás - a miniszterelnök alárendelt szerepet játszik -, így Jacques
Chirac mandátumának május 16-ai lejárta után Nicolas Sarkozyt illeti a jog, hogy
összeállítsa kormányát. Az újonnan kinevezett kormány megbízatása elméletileg
csak átmeneti, júniusban ugyanis képviselőválasztásra kerül sor, amelynek során,
ha megfordulnak az erőviszonyok, az újonnan kinevezett kormányt a parlamenti
többség által adott kabinet váltja fel. A jelenlegi erőviszonyok és a
szocialista párt megosztottsága mellett azonban ez a lehetőség pillanatnyilag
csak elméleti. Ráadásul az új középnek kikiáltott UDF képviselői egyöntetűen
Nicolas Sarkozy mellé álltak, úgyhogy nem valószínű, hogy júniusban meglepő
fordulat következik be.
Az új kormány összetételével kapcsolatosan „borítékolni” lehetett, hogy Nicolas
Sarkozy nem tartja meg Dominique de Villepin jelenlegi miniszterelnököt, aki -
mint emlékezetes - titkosszolgálattal nyomoztatott utána. Az új kormányfő
személyére már a választás estéjén fény derült, Tony Blairrel való
telefonbeszélgetése végén ugyanis az újdonsült elnök azzal búcsúzott, hogy „most
adom a leendő miniszterelnökömet”, majd átadta a kagylót Francois Fillonnak (kis
képünkön fent), aki Edouard Balladur, majd Jean-Pierre Raffarin kormányában a
felsőoktatásért és kutatásért, Alain Juppé kormányában pedig a távközlésért
felelős miniszteri tárcát birtokolta. Angol lapok szerint Francois Fillon jó
választás, Sarkozy környezetéből ő ugyanis az egyik legkevésbé ellenszenves
politikus, aki ráadásul várhatóan szót tud majd érteni a szakszervezetekkel is.
![](hubert_vedrine.jpg)
Hubert Vedrine
Bár a választások előtt a jelenlegi munkaügyi minisztert, Jean-Louis Borloot
tekintették a miniszterelnöki szék várományosának, Francois Fillon kinevezése
korántsem okozott akkora meglepetést jobb- és baloldalon, mint szocialista
politikusok meghívása a kormányba. Az elmúlt hétvége szenzációja volt, hogy
Nicolas Sarkozy Hubert Védrine-t, a Lionel Jospin által vezetett szocialista
kormány egykori külügyminiszterét kérte fel a külügyek irányítására. Bár később
kiderült, hogy Védrine nem mondott igent - és lehetséges, hogy nem a külügyi,
hanem az igazságügyi posztot tölti majd be -, neve hidegzuhanyként hatott
nemcsak a szocialista párt berkein belül, hanem az izraeli politikai életben is.
A külügyminiszteri posztot 1997 és 2002 között betöltő Vedrine-re jól emlékeznek
Jeruzsálemben palesztin- és arabpárti politikája miatt, illetve azért, mert a
2000-ben kirobbant második intifáda során szerette volna elérni, hogy az EU
gazdasági szankciókat vezessen be Izrael ellen.
Vedrine lehetséges külügyminisztersége azért is jelentett kellemetlen
meglepetést Izraelben, mert Jeruzsálemben egyöntetűen a francia-izraeli
kapcsolatok javulását várták Nicolas Sarkozy elnökké választásától. Élie Barnavi,
Izrael korábbi franciaországi nagykövete még Vedrine jelöltségének
nyilvánosságra kerülése előtt a Le Figarónak nyilatkozva kifejtette: „Bár a
francia-izraeli kapcsolatok jónak tekinthetők, hiányzik belőlük a melegség. Ez
az, amit Sarkozy behozhat ebbe a kapcsolatrendszerbe.”
A hét közepére derült ki, hogy a külügyminiszteri posztot egy másik szocialista
politikusnak, Bernard Kouchner-nek, az Orvosok Határok Nélkül nevű szervezet
alapítójának, korábbi egészségügyi miniszternek is felajánlották. Kouchner
korábban részt vett Ségolčne Royal kampányában, az első fordulót követően pedig
összefogást követelt a harmadik helyezett Francois Bayrou-val. Sarkozy azonban
nem állt meg itt, további szocialista politikusokat is vár a kormányba, többek
között a Francois Mitterrand serpájának is nevezett Anne Lauvergeont, akit az
Areva nevű atomenergetikai cég vezérigazgatójaként a Forbes magazin a világ
nyolcadik legnagyobb hatalommal rendelkező aszszonyaként rangsorolt. Lauvergeon
mellett a Sarkozy-stáb megkörnyékezte a Jospin-kormány oktatási miniszterét,
Claude Allčgre-et is, aki azonban Lionel Jospin régi barátjaként elutasította az
oktatási tárcát, de jelezte, hogy alacsonyabb poszton szívesen részt venne a
francia egyetemek modernizálásában.
![](bernard_kouchner.jpg)
Bernard Kouchner