1993. január 26-án, Ausztrália legnagyobb ünnepén Bárdy Magda Sydney-ben
lévő otthonának közelében felismerte Vajda Tibor volt ÁVH-s őrnagyot, egykori
kegyetlen vallatótisztjét. Miután a helyi média felkapta a témát, az akkor már
köztiszteletben álló orvos pert indított az asszony ellen becsületsértés
vádjával, melyet kilenc év múltán elvesztett. A férfi hamis bizonyítékok alapján
igyekezett megcáfolni, hogy a nő az auschwitzi koncentrációs tábor borzalmait
követően a kommunizmus börtöneit, büntetőtáborait is megszenvedte.
![](terrorHaza.jpg)
Fotó: Somorjai László
Miért ítélték el, hogyan került a kistarcsai internálótáborba?
- Az ötvenes évek elején, minden előzetes bejelentés nélkül férjemmel együtt
éjszaka elhurcoltak székesfehérvári villánkból. Kisfiamat, aki másfél éves volt
akkor, otthagyták a lakásban. A kihallgatáson sokat sírtam Ivánka miatt, mert
azt mondták: „Neked már nincs gyereked. Intézetbe adtuk, ott majd jó kommunistát
nevelünk belőle.” A négyhetes kihallgatás alatt az ütlegelések és kínzások
ellenére sem tudtam meg, hogy mivel gyanúsítanak. A férjemet agyonverték: fél év
múlva már halott volt. Lakásunkat pedig negyvennyolc órával az internálásunk
után kiutalták a megyei párttitkár családjának.
Mi történt ezután?
- Tárgyalás nélkül, hazug indokokat tartalmazó véghatározat alapján - amit
Vajda Tibor, a rettegett vizsgálati osztály teljhatalmú vezetője írt alá - a
kistarcsai internálótáborba kerültünk. Már az akkori minisztérium is
megállapította, hogy ezek az indokok hamisak voltak. Azóta persze kiderült, hogy
az ÁVH nem csak a mi esetünkben hagyta figyelmen kívül a határozatot, és tartott
fogva embertelen körülmények között sokakat. A meggyilkolt áldozatokat éjjelente
teherautószámra szórták bele az előre kiásott gödrökbe.