A modellek boldognak, gazdagnak, sikeresnek tűnnek. Mindenki rájuk szeretne
hasonlítani, miközben kevesen ismerik a szépségipar valódi arcát, árnyoldalát.
Friedl Edit 2002-ben lett Magyarország szépségkirálynője, ám hamarosan búcsút
intett a szépségiparnak. Nem várta meg, hogy fizikailag és lelkileg is
tönkretegyék.
![](edit.jpg)
Ismét jó irányba halad az élete
Hogyan jutottál el a szépségversenyig?
- Hobbiszinten modellkedtem, amikor találkoztam a szépségverseny pályázati
felhívásával, és titokban beneveztem rá. Az volt a vágyálmom, hogy
szupermodellként gyönyörű ruhákat mutassak be a kifutókon.
Miért adtad fel az álmodat?
- Mert időben észbe kaptam. Kezdjük ott, hogy már az első nap összevesztem a
menedzseremmel.
Miért?
- Mert eltért a véleményem az övétől, és ezt meg is mondtam neki. Én
világéletemben szókimondó és nehezen irányítható nő voltam. Ez a gépezet
bedarálja az akaratgyenge lányokat. A menedzseremnek - aki egyébként jó
kapcsolatot ápol a legfelsőbb politikai és médiaelittel is - csak az számított,
mi a haszna belőlünk. Nagyon dühös lett, amikor bejelentettem, hogy teljesen
visszavonulok, mivel minden szerződésemből húsz százalék járt volna neki.
Gondolom, egész iparágak épülnek a világszépe versenyekre.
- Először is a piacképes kínálat folyamatosan biztosított a tinilányoknak,
illetve a hozzátartozóiknak köszönhetően. Másrészt ahhoz, hogy ez az ipar
nyereséges legyen, szponzorokra van szükség, akik egyúttal a felvevőpiacot is
jelentik. Ezért is nyüzsög annyi "vállalkozás" a szépségversenyeken. Fodrászok,
kozmetikusok, szórakozóhely-tulajdonosok, a reklámipar, a film- és a
divatszakma, a fotósok egész serege.
Voltak aktfelkérések is?
- Igen, az aktfotózásokra és a táncos lányokra nagy a kereslet, de én már az
elején leszögeztem magamban, hogy nálam ez a határ túloldala.
Tudtommal a menedzsered alapítványt támogat és adományokat gyűjt a daganatos
gyermekek számára.
- A modellek "menedzselése" és a gyermekek támogatása egyidejűleg legalább
olyan fonák dolog, mint amikor fürdőruhában odaülsz huszonöt férfi elé, hogy
intelligenciatesztet csináljanak veled.
Mi az oka annak, hogy egyre népszerűbbek a szépségversenyek?
- Ebben óriási a média szerepe. Lapozgatod az újságokat, nézed a tévét,
mindenhol tökéletességet látsz. A modellek boldogoknak, gazdagoknak, szépeknek
tűnnek, és mindenki rájuk szeretne hasonlítani. Sok lány minden évben ott van a
versenyen, és reménykedik. Szupermodellé válni, ez náluk a hajtóerő. De a
látszat sokszor csal. Én tudom, milyen kemény munkával lehet elérni a kívánt
alakot.
Állítólag az utóbbi évtizedek alatt nagyon "összementek" a manökenek.
- A kifutó modelljei ma már minden realitást nélkülöző mércével mérik
magukat. Csontsovány test, minden nőies idomot, formát nélkülöző alak, sokszor
szépség nélküli arc. Ráadásul ha azonos a modellek mérete, akkor a méregdrága
ruhákat sem kell több méretben elkészíteni.
Mi az oka, hogy létrejöhetett egy ennyire természetellenes szépségideál?
- Szerintem az emberi gyengeség és az önértékelés tömeges hiánya. Ebben a
világban az igazán reális asszonyi alkat egyre kevésbé vonzó, és az uralkodó
szépségideál a legtöbb nő számára koplalással valósítható meg. Ám ha eddig meg
is voltál elégedve önmagaddal, egy ilyen megmérettetésen rádöbbentenek, hogy
korántsem vagy tökéletes.
Kik azok, akik ezt megállapítják?
- Esetemben a zsűri egyik tagja plasztikai sebész volt, aki egyben
szponzorálta is a rendezvényt. Az én alakom sem volt számára megfelelő.
Kezdődött azzal, hogy fölajánlotta, kiveszi a lengőbordámat, és az orromat is
átalakítja. Ezt persze azonnal elutasítottam.
A drasztikus fogyókúra mellett muszáj műtétekre menni ahhoz, hogy modell
lehess?
- Hajt a média, a szépségideált ott alakítják ki. Amikor belecsöppentem ebbe
a világba, azon vettem észre magam, hogy én is bulémiás lettem, és pszichés
problémákkal küzdök. Pedig előtte meg voltam győződve róla, hogy tudom, meddig
mehetek el.
Mikor kezdődtek a problémák?
- Donald Trumph amerikai multimilliárdos fölfigyelt rám a világszépe
versenyen. Ő is, mint sokan mások, lányokat hajt föl modellügynökségei számára
ezeken a rendezvényeken. Üzent, hogy vegyem föl vele a kapcsolatot, amit meg is
tettem.
Feltételei voltak?
- Szinte csak azok voltak. Viszont annyira el akartam érni a szép alakot,
hogy elfogadtam a feltételeket. Az első kikötése az volt, hogy fogyjak jó sokat.
Azután építsek le bizonyos izmokat. Nekem, aki világéletemben sportoltam, ez
volt talán a legnagyobb kihívás. Elkezdtem diétázni, de ez nem volt elég gyors
és hatásos. Egy idő után csak leveseket ettem. Napi egy instant levesen éltem,
ami tizenöt kalória. Aztán eljutottam odáig, hogy ezt is soknak gondoltam.
Elhatároztam: ha enni kell is, ne maradjon bent. Jött az önhányatás, és jöttek a
fizikai és lelki problémák is vele. Egyik nap, amikor már a nevem sem tudtam
aláírni, annyira remegtek a kezeim, és összeestem a kádban, mert annyira gyenge
voltam, akkor jött bennem a felismerés. Ha így kimegyek New Yorkba, már nem
fogok tudni leállni, hiszen ezt az alkatot csak így lehet fönntartani. Mindezt
összegezve rájöttem: ezt nem nekem találták ki. Gyakorlatilag teljesen
visszavonultam a közszerepléstől.
Szüleid, barátaid semmit sem vettek észre?
- Annyira gyorsan estem bele magába a betegségbe, hogy egy hónap alatt
leamortizáltam magam. A párom volt az, aki oroszlánrészt vállalt a
fölépülésemben. Nagyon sokat köszönhetek neki. Látta, hogy központi kérdéssé
vált a testalkatom, és hogy egyre nehezebben fogadom el magamat. Mindig azt
mondta, hogy neki jó vagyok így is, és az értékeket másban kell keresnünk. Ő nem
egy csontvázat akar ölelni, hanem egy hús-vér nőt.
Hogyan lehet ezt a pályát összeegyeztetni a magánélettel?
- Sehogy. Egy modell életének lényege a teste és a karrierje. Gyakorlatilag
az egész életét a kifutókon éli.
A te életed hogy alakult?
- Én szerencsésnek érzem magam, hogy ki tudtam szakadni ebből. Úgy érzem,
kerek az életem: szeretem a férjemet, körülvesz és elfogad egy nagy család úgy,
ahogy vagyok. Nincs mit megbánnom, ráadásul néhány hét múlva boldog anyuka
leszek.