„Hajnali négykor jöttünk el a diszkóból. Itt aludtunk a parton. Ma még fürdünk, pihizünk, aztán este megyünk haza.” A siófoki szabadstrandon egy eldugottabb facsoport árnyékában féltucatnyi fiatal próbál úrrá lenni a másnaposság tünetein. Legtöbbjük 18 éves, túl vannak az érettségin, jöttek „kiereszteni a gőzt”, de van közöttük 16-17 éves is. „Mentek a szüleitekkel is nyaralni?” „Viccelsz? Nem azért - mert jól kijövök velük, meg minden -, de hogy velük menjek nyaralni? Második gimi óta a haverokkal lógok.”
![](eletm/vonat3235.jpg)
Korai önállóság a szülők pénzén Fotó: Somorjai L.
Szülők, pedagógusok, és más szakemberek egybehangzó véleménye, hogy már egészen korán, 13-14 éves korban megindul az önállósodás, a szülőktől való elszakadás folyamata. Ez a jelenség, amely a nyugati, fogyasztói társadalmakban már évtizedek óta tapasztalható, a fiatalok életének minden területén megnyilvánul, így nyaralási szokásaikban is. Egyre több tizenéves dönt úgy, hogy a közös családi vakáció helyett inkább a barátaival tölt el néhány napot a nyári szünetben. A mai szülők többsége egyre többször hallja azt gyermekétől, hogy „ne szólj bele, ez az én életem”- miközben ő pénzeli a gyereket, ha bírja. Az általunk megkérdezett középiskolás és egyetemista diákok mind arról számoltak be, hogy otthonról kapták a pénzt az önálló nyaralásra. Nagyon ritka, hogy nyári diákmunkából a tizenéves maga szedné össze a szükséges összeget.
A fiatalok beszámolói szerint a leggyakoribb az, hogy a baráti társaság egyik tagjának családi nyaralójában töltenek el néhány napot. Ez nem kerül semmibe, és teljesen szabadnak érezhetik magukat. Kedvelt szállásforma a kempingezés, de sok fiatal választja a különböző vidéki kollégiumokat is. A nemzetközi diákszállás-hálózat, a Youth Hostels is olcsó, de kulturált szállást biztosít a fiataloknak, igaz, csillag nélkül. Az úticélok között listavezető a Balaton és a Velencei-tó, de egyre kedveltebb a Tisza-tó környéke, például Abádszalók is. A nyár a nagy szervezett fesztiválok, többnapos bulik időszaka (Sziget, VOLT Fesztivál, EFOTT). Fiatalok tömegei választják ezeket a programokat „nyaralásuk” helyszínéül. A külföldi vakáció még nem gyakori, nagyobb szervezést és komolyabb anyagi vállalást igényel, de az egyre olcsóbbá váló repülőjegyek és diákszállás-lehetőségek vonzóvá teszik a fiatalok számára a görög és a horvát tengerpartot. Az üdülés programja általában kimerül a strand-diszkó-alkohol összeállításban, esetleg néha változtatnak a sorrenden, vagy bővítik egy esti közös szalonnasütéssel. Cziráki Péter, a Zöldpont Egyesület vezetője kérdésünkre kifejtette: bár valóban ez az általános, de még mindig nagyon sok fiatal választja a többnapos mámor helyett a természetet, szívesen járnak hosszabb biciklis- vagy evezőstúrákra. Vágynak a „bakancsos” élményekre.
A szülőktől független nyaralás okát persze sokszor a pénztárcában kell keresni. Nagyon sok család nem engedheti meg magának a közös üdülést, de a gyereket sem akarja megfosztani az élményektől, ezért elengedi a haverokkal. Az is fontos tényező, hogy míg a gyerek átlagosan két és fél hónapig van otthon a nyáron, addig a szülők felhasználható szabadsága korlátozott. Nagyon népszerűek a különböző gyerektáborok is, ahol változatos, élménydús programmal várják a gyerekeket. Ez a lehetőség főleg a fiatalabb, 8-13 éves korosztályt vonzza, de olyan is akad közöttük, aki évek óta, még 17 évesen is visszajár. Bár ezekben a táborokban általában előre megtervezett napirend várja őket, mégis, minden korosztály megtalálja a neki tetsző elfoglaltságot, és nem érzik magukat korlátozva. Több táboroztató pedagógus egybehangzó állítása szerint az idősebb gyerekek sem vágynak „kerítésen kívüli” programokra. Ezt a fajta aktív együttlétet a tinédzserek többsége sajnos nem kapja meg a családjától. Arról nem is beszélve, hogy a szülők szabadidős tevékenysége is jobbára kimerül a tévé plusz sör kombinációban. Nem csoda hát - mondja Cziráki -, ha a fiatalok maguk is bulikkal és ivászatokkal töltik nyaralásukat.
Mindezek fényében nem is olyan meglepő, ha az ifjoncok úgy érzik, hogy mihamarabb ki kell szabadulniuk a családi fészekből. Cziráki Péter szerint a korai önállósodás fő oka a korszellem által diktált életmódban is keresendő. Ebben központi szerepe van a mobiltelefonnak is. Egyrészt a szülőnek elég csak felhívnia gyermekét, így szükségtelenné válik a személyes kommunikáció. Másrészt a gyerekek egymás között is mobilon szervezik meg saját, szüleiktől független életüket. Ez már kivált egyfajta elszakadást. Kialakul a gyerekek között egy zárt kommunikációs rendszer, amibe a szülők nem láthatnak bele. A hagyományos családi együttlétek is megszűnőben vannak, a családokat összekötő érzelmi kötelékek egyre inkább felbomlanak. A média és a divat a függetlenséget, az individuum fontosságát hangsúlyozza, így a gyerekekben már nagyon korán kialakul a vágy az elszakadásra. Ezzel párhuzamosan szemléletváltás figyelhető meg a szülőknél is: azért, hogy a komolyabb konfliktusokat és devianciákat megússzák, egyre engedékenyebbek, így kevesebb terep van a lázadásra, de sokkal messzebbre is kell elmenniük a tinédzsereknek ahhoz, hogy falakba ütközzenek.