A közép- és kelet-európai régió posztkommunista államai egyre inkább a megvesztegetés, a nepotizmus és a mutyizás mocsarába süllyednek. Egy évtizeddel a rendszerváltás után a politikai kultúra nemhogy javulna, hanem drámaian romlik - állapította meg a német Der Spiegel magazin. Václav Havel hajdani cseh elnök szerint az egykori kommunista országokban a politikai hatalom a posztkommunista maffiózók és politikai spekulánsok kezében van. A korrupció drasztikus burjánzása az EU-csatlakozásra váró országokban jelenleg a legjelentősebb fejlődési és felzárkózási akadály. A lap szerint elsősorban azokban az országokban, ahol az egykori marxisták kormányoznak - mint Lengyelországban, Romániában és Magyarországon - az államgépezet működése olyan, mint a régi időkben. Összeállításunk a Der Spiegel cikke alapján készült.
![](gazd/vilnius.jpg)
„Csak a strucc bújik el. Szavazz!” - olvasható egy vilniusi plakáton az uniós választási kampányban. Nincs homok, csak sóder
Fotó: Reuters
Kevesen örvendhettek akkora népszerűségnek Litvániában, mint Rolandas Paksas, aki mind ez ideig a sikereket dupla adagokban élvezhette. Két alkalommal nyerte el ugyanis a balti köztársaságban a szovjet műrepülés mesterének címét, kétszer volt a főváros polgármestere és kétszer kormányfő. A sikersztori azonban itt nem ért véget. Az év elején megrendezett választási kampányában - melyben Paksas egy nyolc méter magas híd alatt repült át repülőgépével - olyan lelkesedést váltott ki a választópolgárokban, amely az elnöki hivatalig repítette. A litván államfő politikai pályafutása azonban az elmúlt napokban mélyrepülésbe kezdett. A negyvenhét éves pilótának ki kellett vernie a fejéből azt, hogy hivatali idejének lejárta után - a korábbi dupla sikerek törvényszerűsége alapján - másodszor is megválasszák Litvánia államfőjévé. A politikai remények zátonyra futása egy orosz ember, Jurij Borissow, egy helikoptereket értékesítő vállalat tulajdonosának nevéhez fűződik, aki 400 ezer dollárt fektetett Paksas elnök választási kampányába. Az elnöki pozíciót elnyerő Paksas ígéretéhez híven az anyagi támogatás ellenszolgáltatásaként a kellemetlen
konkurenciát kizárva tábornoki címmel és tanácsadói pozícióval ruházta fel Borissowot az elnökségi adminisztrációban.
Vajon egyedülálló-e Paksas esete Litvániában? Egyáltalán nem. Alig három hete hasonló korrupciós botrány híre terjedt el Lengyelországban, amely a politikai hatalom legfelsőbb szintjét is érintette. Közel egy hónapja indítottak korrupciós eljárást Lew Rywin, a Zongorista című film lengyel társproducere ellen, amelyben azzal vádolják, hogy 2002 júliusában felkereste Adam Michniket, a Gazeta Wyborcza című napilap főszerkesztőjét azzal a céllal, hogy 17,5 millió dollárért szívesen kieszközölne olyan változásokat a lengyel médiatörvényben, amelyek az Agora (a Gazeta Wyborcza kiadója) számára is előnnyel járnak majd. Lew Rywin ajánlatáról állítólag Leszek Miller miniszterelnöknek is tudomása volt, sőt az Agora kiadó nyilvántartásai szerint a megvesztegetési pénz a posztkommunista Miller számláján landolt.
Üdvözöljük önöket a baksis és a kleptokraták birodalmában, ahol az extra mellékjövedelmek megszerzésének lehetősége tálcán kínálkozik, bár kívülállók számára úgy tűnik, hogy ezek az országok mindent megtesznek annak érdekében, hogy az EU-hoz való csatlakozás követelményeinek teljes mértékben megfeleljenek. Több mint egy évtizeddel a kommunizmus összeomlása után elsősorban a kelet- és közép-európai országok a nepotizmus, a megvesztegetés és a mutyizás posványába süllyedtek. Sajnálatos módon éppen azok az országok járnak élen a korrupciós botrányokban, amelyek arra várnak, hogy négy és fél hónap múlva az Európai Unió tagjai legyenek - Magyarország, Lengyelország, Csehország, Szlovákia és a balti államok. Az OTI (Organisation Transparency International) a 2003-mas évre készített korrupciós ranglistája alapján az előző évhez viszonyítva szinte mindegyik csatlakozásra váró ország visszaesett. Lengyelország szerepelt a leggyengébben, 133 ország közül a 64. helyen landolt. Eszerint korruptabbnak számít, mint Kuba, Botswana vagy Brazília. A jelenlegi tervek szerint 2007-ben csatlakozó Románia az afrikai Malawi korrupciós eredményeivel vetekszik.
A korrupciós ügyek burjánzása nem túl biztató a közép-kelet-európai országok számára, hiszen mindez jelentős akadályt gördít a gazdasági fellendülés és a nyugat-európai országokhoz való felzárkózás elé. Egy varsói szociológus diagnózisa szerint a posztkommunista államokban az elmúlt években a politikai kultúra ismét romlásnak indult, a korrupció a közép- és kelet-európai országokban jelenleg a legjelentősebb fejlődési akadály. Hasonlóan mérlegelte a helyzetet Václav Havel, aki szerint az egykori kommunista országokban a politikai hatalom a posztkommunista maffiózók és politikai spekulánsok kezében van. Elsősorban azokban az országokban, ahol az egykori marxisták kormányoznak - mint Lengyelországban, Romániában és Magyarországon - az államgépezet működése olyan, mint a régi időkben. A rendszerváltást követően a kommunista pártokat felszámolták, majd azok vezetői ismét magukhoz ragadták a hatalmat. Politikai programjaikat modernizálták, és jelenleg a szociáldemokrácia színeiben pompáznak. A varsói szociológus szerint a posztkommunista pártok saját tulajdonuknak tekintik az államot, elsősorban a még nem teljesen privatizált vállalatokat, melyek a román származású Media Monitoring Agency alkalmazottja szerint „kövér csontok a korrupciós hiénáknak”.
A csatlakozni készülő országok mindezek ellenére az új EU-alkotmány tárgyalásánál rendkívül magabiztosan több együttműködési hajlandóságot, kedvezőbb tárgyalási pozíciót követeltek az unió alapító tagjaitól, miközben saját országukban a politikai vezetők alatt inognak a székek az államukban tapasztalható korrupció erőteljes terjedése miatt. A
brüsszeli Bizottság természetesen ennek hangot adott, néhány héttel ezelőtt ugyanis elmarasztalását fejezte ki néhány csatlakozásra váró országban tapasztalható korrupció miatt. A brüsszeliek joggal aggódnak emiatt, ugyanis évente több milliárd eurót utalnak át a keleti szomszédoknak újjáépítési segély jogcímén.