Az izraeli hadsereg legkülönlegesebb katonalánya egy eszkimó hölgy, aki hamarosan szakaszparancsnokként szolgál majd a Negev-sivatagban. A 18 éves Eva ben Sira fagyos-jeges szülőhazája helyett a forró Negev-sivatagban folytatja kiképzését. Anyja jupik eszkimó nő volt, apja cseroki indián, de ikertestvérével együtt egy izraeli pár fogadta őket örökbe. Miután ugyanis az apa elhagyta őket, kiderült, hogy az édesanya nem tudja eltartani a családot. Az alaszkai szociális szolgálat közbelépett, és az ikrek kétéves korukban a nagyanyjukhoz kerültek, de ő is csak kínkeservesen tudta megkeresni a legszükségesebbekre valót.
![](szines/izraeli.jpg)
A történetben az igazi fordulat akkor következett, amikor a család szomszédjához, egy Izraelből Alaszkába kitelepedett asszonyhoz látogatóba érkezett a lánya és annak férje, egy ortodox zsidó házaspár. Ők ajánlották fel, hogy örökbe fogadják az eszkimó ikreket, de rengeteg vallási és kulturális akadályon kellett túljutniuk, hogy az adoptáláshoz hozzájáruljon az alaszkai inuit törzs és az alaszkai ortodox rabbi egyaránt. „Megismertük a gyerekeket, akiknek otthonra volt szükségük, mi családot akartunk, nekik nem volt hova menniük” - mondta az örökbefogadó anya. A gyerekek tehát Izraelbe kerültek, áttértek zsidó hitre és integrálódtak az izraeli társadalomba. Vallásos iskolába jártak és megtörtént az avatási szertartásuk is. Az eredeti kultúrájuk nem volt probléma, de azért ahogy nőttek, rengeteg kérdésük akadt - meséli az anya, hozzátéve, hogy a kislány, Eva fekete haja és mandulavágású szeme jellegzetes eszkimó külsőt kölcsönöz neki, annak ellenére, hogy már nem beszéli a jupik nyelvet. Evát anyjuk szerint nem izgatja túlságosan a múltja, boldog Izraelben. Jimmy, az ikertestvére, aki egyébként hamarosan szintén katona lesz, sokkal inkább érdeklődik az eszkimó eredet iránt, és ha csak egy látogatás erejéig is, de szeretne visszatérni Alaszkába. (BBC)