Október hetedikén lesz a moldovai Kisinyovban a Független Államok Közösségének csúcstalálkozója. Néhány nap múlva a volt Szovjetunió polgárai - akik most különböző független országok állampolgárai - választ kapnak a kérdésre: létezik-e ezeknek a független államoknak a közössége, él-e még a FÁK? Miután 1991-ben a volt szovjetköztársaságok egyesülése úgy döntött, hogy a „közösség” megnevezést alkalmazzák, a tagok egy sor ezzel ellentétes döntést hoztak: először ellehetetlenítették az egységes fegyveres erőket, majd a rubel mint egységes valuta gondolatát.
![](kulp/szu.JPG)
Az elnökök legutóbbi csúcstalálkozója 2002 tavaszán Fotó: Reuters
A FÁK államok vezetőinek találkozói egyre inkább olyan társasági eseményekké változtak, amelyeken a valódi döntések csak a kétoldalú tárgyalásokon születtek. A közös nyilatkozatok csak általános és nem kötelező jellegűek voltak. Ha valami ok miatt mégis konkrét kötelezettségek kerültek beléjük, akkor azokat nem hajtották végre és egy pillanat alatt elfelejtették. Megalakult egy sor bizottság, éjjel-nappal dolgozik a FÁK-titkárság kiterjedt apparátusa, de idézve a csúcstalálkozó házigazdáját, a moldovai külügyminisztert: „a májusra tervezett, de végül október 7-én összeülő csúcstalálkozón áttekintjük a FÁK-on belül a szabadkereskedelmi övezetek létrehozását”. Áttekintik - azaz nem írnak alá kötelező érvényű szerződést.
Ha a gazdaságban nem sikerült, talán a politikában lehet áttörést elérni. Abszurd módon a FÁK szervezete nem vesz részt a posztszovjet térség konfliktusainak megoldásában. A karabahi válságot az ENSZ, az EBESZ, az EU és az USA próbálja enyhíteni, a grúz-abház konfliktusban többnemzetiségű katonai erőnek kellene részt venni, de csapatokat csak Oroszország küldött. A tagállamokban már a mostani csúcstalálkozón kialakulhat egy olyan benyomás, hogy egyszerűbb újból létrehozni a posztszovjet államok egyesülését, mint lelket lehelni a gorbacsovi-jelcini Független Államok Közösségébe.