Garri Kaszparov orosz ex-sakkvilágbajnok szerint Vlagyimir Putyin elnöksége minden téren csalódást kelt, és az új amerikai kormányzatnak nyomást kellene gyakorolnia rá, először a Guszinszkij-ügyben.
![](hatter/kasparov.JPG)
Garri Kaszparov. Elgondolkodott a változásokon Fotó: Reuters
Kaszparov, aki a The Wall Street Journal Europe rendszeres külső szemleírója, úgy véli, hogy Putyin első elnöki évében rácáfolt a derűlátó várakozásokra. A rubel nagyarányú leértékelése, majd az olajárak fellángolása folytán tavaly nagyobb aranyesőhöz jutott, mint előtte bármely orosz kormányzat, de eltékozolta a nagyszerű alkalmat.
„Putyin elnök KGB-s gyökerei szomorúan áthatották kormányzási stílusát, amely se nem reformista, se nem különösebben demokratikus. Bel- és külpolitikájának közös vezérfonala a félelemmel való kufárkodás - az oroszokban azt a félelmet táplálja, hogy hazájuk ellenséges külső erők (csecse-nek, NATO, szabadpiaciak) támadása alatt áll, a nyugatiakban azt a félelmet élesztgeti, hogy ha nincs erős, pragmatikus vezető, Oroszország újra ingatag, gátlástalan és esetleg agresszív lesz. Ahelyett, hogy az igazi ellenséges erőket verné le Oroszországban - a korrupciót, a tudatlanságot, a vízfejű államot -, Putyin ügyesen váltogatja a játékszabályokat. A fájdalmas, de szükséges gazdasági reformokat eltemették a nomenklatúra erős lobbijai, a korrupció virágzik, az igazságszolgáltatás gyenge. A csecsenföldi háború az orosz tábornokok és csecsen partnereik üzleti vállalkozásává vált. Putyin politikája a régiók iránt a szovjet politbüró és a cári birodalom módszereinek különös keveréke” - írja Kaszparov.
A világporondon Putyin elnök a „latorállamok ügyvezető vállalkozójaként” lép fel. A Koreai-félszigeten alkuközvetítőként buzgólkodik, Szaddám Huszeinnek, Moamer el-Kadhafinak és Basar Aszadnak is jószolgálatait ajánlgatja, az afgánoknak katonai segítséget kínál Oszáma bin Láden lefüleléséhez, Irán fő fegyverszállítójaként az ország katonai törekvéseinek kulcsa lett. A nyugat Kaszparov szerint az 1919-es orosz polgárháború óta elég sokszor volt naivitásával az ilyen orosz politika elősegítője. Ideje tehát, hogy az új amerikai kormányzat és európai szövetségesei küldjenek erélyes üzenetet Putyinnak azzal, hogy politikainak ismerik el a Vlagyimir Guszinszkij kiadatására irányuló orosz törekvést. Kaszparov úgy véli, hogy a Média-Moszt sajtóbirodalom sorsa döntő szerepet játszhat a sajtószabadságért folyó harcban a putyini Oroszországban. Az állami televízió és rádió orwelli hazudozással leplezi el a csecsen háború valóságát, „a fiatal, és máris megtépázott orosz demokrácia túlélésének egyetlen reménye a független média forrásai maradnak”. Spanyolország sajnos sebezhetőnek bizonyulhat az orosz kiadatási kérelemmel szemben, mert ugyan ki tudna ellenállni például, ha egy volt KGB-tiszt titkos adatokat kínál fel ETA-aktivistákról Guszinszkijért cserébe. A Bush-kormányzat tehát jól tenné, ha kérdőre vonná Putyint a sajtó kezelése ügyében - véli Kaszparov.