Kérdéses, hogy egyáltalán eredményesnek nevezhető-e az osztályharc legújabb
formája. Mindenesetre az antiglobalisták keménymagjának jelszava, miszerint „Prága
is legyen olyan, mint Seattle”, beteljesedett a cseh fővárosban. A Világbank és az
IMF (Nemzetközi Valutaalap) minapi ülésén ugyanis 15 ezer demonstráló és 11 ezer
rendőr vívott utcai csatát. A két fél szándékai helylyel-közzel azonosak, a párbeszéd
mikéntjét azonban közel egy éve nem találják.
![](gazd/praga1.JPG)
Vandálok igazságosztó szerepben. Nincs válasz Fotó: Reuters
Mi tagadás, mindkét oldal kitett magáért, a globalizmus negatív hatásai ellen tüntetők
kövekkel és Molotov-koktélokkal szórták meg a patinás cseh belvárost, a rendőrök
pedig vízágyúval, gumibotokkal válaszoltak, és igen sok civil ruhás rendőrt is
bevetettek, akik pofonokkal és rúgásokkal terelték a letartóztatott tüntetőket a szállítójárművek
felé. A prágai ostrom után 520 személyt (ebből 127 külföldit, többek között hét
magyar aktivistát is) letartóztattak hatóság elleni erőszak vádjával. A legvadabbak
az olasz, a spanyol és a német csoportok voltak. A tüntetéseket szervező Gazdasági
Globalizáció Elleni Kezdeményezés, az INPEG a legkülönfélébb diák-, anarchista,
kommunista, emberi jogi és környezetvédő mozgalmak rögtönzött tömörülése. A
demonstrálók meglehetősen szervezetlenek: sok platformból állnak, nincs sem vezetőjük,
sem szószólójuk, s így nem is tudnak párbeszédet kezdeményezni a globalizmus képviselőivel,
azaz esélytelenek arra, hogy változásokat érjenek el. (Elérték ugyanakkor, hogy
elterelték a sajtó figyelmét, hiszen inkább a rendbontásokról, mint a tanácskozás
témáiról tudósítottak.) Nem beszélhetünk egységes fellépésről sem, Viktor
Piorecky, az INPEG szóvivője elhatárolta magát az erőszakos fellépésektől és a
vandalizmustól: „Ezek egyedi esetek, a tüntetők alig egy százaléka vetemedett
vandalizmusra. A Nemzetközi Valutaalap és a Világbank viszont naponta követ el súlyos
erőszakot a világon, és naponta számos emberéletet lehet a számlájukra írni.”
Eközben a rendőrkordon másik oldalán a csúcstalálkozó keretein belül szinte
ugyanazokat a szlogeneket kezdték el hangoztatni, mint az utcán tüntetők. A Nemzetközi
Valutaalap vezérigazgatója a megnyitóbeszédében a szegény államok megsegítésére
szólította fel a fejlett ipari országokat. Horst Köhler, az IMF vezérigazgatója
szerint a szegény nemzetek megsegítése nem a globalizáció befagyasztásával, hanem
éppen ellenkezőleg, a világkereskedelmet gátló tényezők felszámolásával válhat
lehetővé. Véleménye szerint az ilyen akadályok felének a felszámolása már több
száz milliárd dolláros többletjövedelmet eredményezne, amiből jócskán lehetne
juttatni az elszegényedett régiók számára. Köhler szerint számos probléma a fejlődő
országok anarchikus gazdasági és politikai berendezkedéséből fakad, így támogatásuk
csak a korrupció elleni harc és a stabil pénzügyi és jogi rendszerek kiépítésével
válna gyakorlatban is kivitelezhetővé.
Az IMF feje ezentúl elmarasztalóan nyilatkozott az igen magas olajárról. Talán ez az
a pont, amelyben a barikád mindkét oldalán egyetértenek a résztvevők. James
Wolferson, a Világbank elnöke egyenesen jogosnak nevezte a tüntetők által
megfogalmazott célokat és tarthatatlannak ítélte a világban növekvő egyenlőtlenségeket,
vagyis, hogy a világ népességének csupán 20 százaléka rendelkezik a világgazdaság
80 százaléka felett.