Két érdekes cikk látott napvilágot egy héttel ezelőtt a New York Post, illetve a
New York Daily News hasábjain. Mindkettő egy könyv közeli megjelenését harangozta
be, amelynek írója Jerry Oppenheimer, a címe pedig Bill és Hillary Clinton bonyolult házasságára
utal. A szerző azt állítja: Hillary Rodham 1974-ben, a vereséggel végződött képviselő-választás
estéjén „zsidó fattyúnak” nevezte Bill Clinton akkori kampányának vezetőjét, sőt
a sértést még egy nyomdafestéket nem tűrő jelzővel is tetézte.
![](kulp/HILLARY.JPG)
Hillary Clinton kampánykörúton. Jobban vigyáz a nyelvére
Fotó: Reuters
Az író három tanút vonultat fel állítása megerősítésére. Paul Fray, a sértés
feltételezett elszenvedője kijelentette: „Pontosan ez az, amit mondott.” Felesége,
Mary Lee így vélekedett: „Hillary ezt azért tette vele, mert Clinton vesztett. A férjem
nem tartozott a felső tízezer soraiba. Illethette volna bármiféle más becsmérlő
szavakkal, de ezt választotta, ami sajnálatos volt.” A harmadik tanú, Neil McDonald
ugyancsak azt nyilatkozta, hogy hallotta a megjegyzést. Hillary Clinton leszögezte: „Ez
sohasem történt meg!” - majd „szemenszedett hazugságnak” minősítette a történetet.
Az ügy igen nagy port vert fel mindössze három hónappal a szenátusi választás előtt:
egy ilyen megnyilvánulás következtében bármely jelölt hitelét vesztheti, különösen
New Yorkban, ahol a zsidó lakosság százalékaránya igen magas. A dolog fontosságát
mi sem bizonyíthatja ékesebben, mint az, hogy Clinton elnök a Camp David-i tárgyalások
szünetében elhatározta, nem hagyja annyiban a felesége ellen felhozott vádakat, és
ellentámadást indít. A baj csak az volt, hogy közben egy interjú keretében elejtett
néhány szót az izraeli-arab tárgyalásokról is, s ezzel bizony megsértette a hírzárlatot,
amit éppen a Fehér Ház rendelt el. Clinton a Daily Newsnak úgy festette le a Fray házaspárt,
mint vesztes embereket. Felmutatott egy levelet, amelyet Paul Fray három évvel ezelőtt
írt a First Ladynek, bocsánatot kérvén tőle azért, mert a múltban hazugságokat
terjesztett Clintonékról. Hillary kampánya pedig azzal akarta lerombolni a Fray házaspár
tekintélyét, hogy a szóban forgó sértésről eddig még sohasem esett szó.
Rick Lazio, Hillary ellenfele a kampányban antiszemitizmussal vádolta a First Ladyt. „Clintonékat
sohasem lehet hibáztatni. Mindig a mások bűne, ha ők valamit rosszul csinálnak. Őszintén
szólva, nem tudom, kinek higgyek. Az egészben az a szomorú, hogy a New York-iak sem
tudják, kinek higgyenek” - mondotta Lazio. Utalt pedig ezzel arra, hogy bár Paul
Fray baptista családban nőtt fel, apai oldalon voltak zsidók a családjában. A sértés
tehát érzékeny pontján érintette, ha egyáltalán elhangzott. Abraham Foxman, a Rágalmazás
Elleni Liga országos igazgatója úgy vélte: „Amennyiben a dolog igaz, úgy
elfogadhatatlan és megbocsáthatatlan. Az emberek azonban haragjukban rengeteg olyat
mondanak, ami mégsem teszi őket antiszemitává. Ezt szembe kell állítanunk Hillary
elmúlt 25 éves pályafutásával, amely nem mutatja még a legcsekélyebb zsidóellenességet
sem.”
Az igazság kedvéért viszont érdemes megjegyezni, hogy a First Lady kiállt a palesztin
állam létrehozása mellett, nem is beszélve arról, hogy szemrebbenés nélkül összecsókolózott
Jasszer Arafat feleségével, miután az antiszemita kijelentéseket tett a jelenlétében.
Hillary szerint a republikánusoknak nem ez volt az utolsó húzásuk: „Egész raktáruk
van sértésekből, amelyeket fel fognak használni a választási hadjáratban” -
mondotta.
Jerry Oppenheimer, a könyv szerzője cáfolta Clinton aszszony állítását, amely
szerint azért hozta fel az antiszemita vádat, hogy szétzúzza a First Lady politikai álmait.
Majd hozzátette: a Fray házaspárral és Neil McDonalddal készített interjúk már
megvoltak, mielőtt bárkinek még csak eszébe is jutott volna, hogy Hillary benevez a
szenátori címért folyó versenybe.