Az orosz képviseloválasztások elokészületei ismételten
bizonyítják a régi politikai aforizmát: Minden változtatásra
csak azért van szükség, hogy semmi ne változzék. Már most látszik,
hogy alapjában ugyanazok az emberek fognak bekerülni az Állami
Dumába, akik az elmúlt tíz évben meglovagolták a demokratizálási
hullámot.
![](kulp/ROBBANAS.JPG)
Szentpétervárott gránátvetovel gyilkolták meg Pavel
Kapish orosz üzletembert. A mentelmi jog csak politikai védelmet
ad Fotó: MTI
Egyrészrol a duma új összetétele
a jelenlegi képviselokbol fog verbuválódni. Errol már
gondoskodtak a mai duma-tagok. Még június elején hoztak egy új
választási törvényt, melynek értelmében képviseloi jelöltségre
egyidejuleg pártlistán, illetve egyéni választókörzetben
lehet pályázni. Szeleznyov házelnök rögtön az új törvény
elfogadása után nyíltan kijelentette: feltétlenül jelölteti
magát mind a kétféle módon. A mostani képviselok kétséget
kizáróan követni fogják ot ebben. Ha tekintetbe vesszük
tapasztalataikat és régiós kapcsolataikat, megállapítható,
hogy helyzeti elonyt fognak élvezni a startnál az újoncokkal
szemben.
Másrészrol viszont azok közül a képviselok közül, akik
az új kampányban való részvétel mellett döntöttek, sokakat
támogatnak a velük kapcsolatot fenntartó kormányzók.
Favoritjaiknak egészen nyílt segítséget is nyújthatnak. Az
orosz régióvezetok már ma sem titkolják, hogy közvetlenül
is részt kívánnak venni a választási kampányban, bár ez a
törvény szerint tilos. Nemrégiben Ajackov szaratovi területi
kormányzó jelentette be: "A leheto legaktívabban részt
fogok venni abban, hogy a jelölteket a dumába vigyem."
Miért is restelkedne Ajackov? A kormányzók aktív részvételére
nem más hívott fel, mint Szergej Sztyepasin kormányfo. Magyarázata
egyszeru: azért van erre szükség, hogy "véletlenszeruen"
ne kerüljenek be a törvényhozásba képviselok, valamint bunözok.
Nem is kételkedhetünk afelol, hogy véletlenül nem fog senki
bekerülni. Ilyen ember a dumában nem lesz. Már elmúlt a
nyolcvanas évek vége és a kilencvenes évek eleje is. Akkor még
elofordultak váratlan befutók, ha olyan képviseloket értünk
ez alatt, akik nem kötelezték el magukat kezdettol fogva a
hatalomnak, vagy valamely pártnak. De a népnek eme "független"
képviseloi ma már ugyanazon pártoknak és a végrehajtó
hatalomnak, s talán még az alvilágnak is az érdekében lépnek
fel, mint jól helyezkedo társaik.
Eldöntötték ugyan, hogy az alvilágot nem engedik a hatalom közelébe.
Azonban az átlagember meg van arról gyozodve, hogy a bunözok
már rég a hatalomban ülnek. Az orosz élet tényei engednek
erre a következtetésre jutni. Eloször is, a hatalom kire
gondol, amikor az alvilágról beszél? Azokra, akik már ültek?
Akiknek már volt dolguk az ügyészséggel, a Szövetségi
Biztonsági Szolgálattal (FSZB) vagy a rendorséggel? Vagy
azokra, akik soha nem lettek ugyan letartóztatva, de mindenki
tudja róluk, hogy kapcsolatot tartanak fenn az alvilággal, vagy
egyszeruen piszkos a kezük, amit a különbözo botrányok is
alátámasztanak?
Az új dumába aligha kerülnek be az alvilág nyilvánvaló képviseloi.
Bár a bunözok fognak vásárolni helyeket a törvényhozásban.
Miért is ne lennének ott? Nekik is, csakúgy, mint a
politikusoknak és üzletembereknek, törvényes hatalomra és képviseloi
mentelmi jogra van szükségük. Mivel rosszabbak a politikusoknál?
Pont ez kell a politikusoknak is, elsosorban azoknak, akik bajba
keveredtek.
A duma-képviseloségre pályázik Anatolij Szobcsak egykori
szentpétervári polgármester is. Július közepén tért vissza
Oroszországba Párizsból, és komolyan reménykedik abban, hogy
visszatérése a politikai életbe egyben elegyengeti a foügyészséggel
kialakult nézeteltérését is. Mint ismeretes, utóbbi igények
sorát támasztotta vele szemben. A régebbi botrány pénz és
lakások körül forgott. Bár a választási kampány ugyancsak
költséges vállalkozás, Szobcsak kijelentette: nem tartja magára
nézve elfogadhatónak azt, hogy "a támogatás megszerzése érdekében
behízelegje magát" a szponzoroknak. Tehát enélkül is akad
pénze a választásokra. Hogy honnan? Ez már nem a mi dolgunk.
Számunkra maga a helyzet érdekes, hogy tudniillik a régi
politikusok igyekeznek a duma felé, olyanok, akiknek politikai
életrajza már tartalmaz vereségeket, leleplezéseket és zajos
botrányokat. És számos kérdést is, amelyekre a közvélemény
nem kapott választ.
Borisz Berezovszkij is bejelentette, hogy képviselojelölt kíván
lenni. A 2000-ben megtartandó elnökválasztás után a helyzet
rossz irányban változhat az o számára, ezért a képviseloi
mandátum semmiképpen sem árthat. Az egyik legnagyobb orosz
oligarcha mindenesetre másképp indokolja elhatározását: "A
vállalkozók pontosan tudják, milyen gazdasági törvényekre
van szüksége az országnak." Berezovszkij bennfentes vállalkozóként
akar a dumába kerülni, aki az ország érdekeit tartja szem elott.
Egyenesebben és nyíltabban fogalmaz Jelena Baturina, Luzskov
nagyhatalmú moszkvai polgármester felesége. Miután az általa
vezetett cég az FSZB látóterébe került külföldre való tokekimentés
vádjával, Luzskov neje közölte: "Most már van értelme
annak, hogy a dumába menjek, és küzdjek." Értheto, hogy
neve tisztaságáért fog harcolni. Az ember szívesen megkérdezné:
és mi lesz a nép érdekeivel? Hiszen a dumát mintha a népképviselet
miatt hozták volna létre. Ha már az is elfeledkezik errol,
aki az alsóházba igyekszik, mit lehet várni attól, aki a szenátusba
akar bejutni?