Úgy tűnik, a letűnt kommunista éra itt maradt relikviái felett elszállt az idő:
egyre többen vannak, akik szerint a holtaknak a föld alatt lenne illő pihenniük, nem
pedig a város főterén, főleg nem közszemlére téve, mint a Mauzóleum bebalzsamozott
lakója, Vlagyimir Iljics Lenin, aki kereken 75 éve hunyt el.
![](hatter/lenin.JPG)
Takarítják a Lenin-mauzóleumot. Kommunista kultuszhely Fotó:
Kommerszant
II. Alekszij, Moszkva és minden oroszok pátriárkája elérkezettnek látja az időt
ahhoz, hogy a Nagy Forradalom nagyjainak földi maradványait eltávolítsák a Vörös térről.
Az ötletet Jelcin elnök is lelkesen támogatja. Az újratemetés kérdése azonban
meglehetősen megosztotta az orosz közvéleményt. „Egy normális ember sem találhat
semmi kivetnivalót Őszentsége javaslatában. A halottaknak földben a helye - írja
A. Kabakov újságíró -, gondoljanak csak bele! A város szívében egy holttest
fekszik, telis-tele kitüntetésekkel (a néphagyomány kitartó állítása szerint
kaucsukbabáról van szó...), és ezt nézik az emberek! Ilyen barbár, hajmeresztő szokással
egyetlen civilizált kultúrában sem találkozunk.”
A pátriárka egyik legfőbb érve az, hogy a síremlék és az újabban egyre gyakrabban
nagyszabású rock-koncertekre használatos pódium nem férnek meg egy helyen. Vagyis Sztálinhoz,
Leninhez, Brezsnyevhez és a többi, itt nyugvó elvtárshoz nem méltó, hogy koncerteket
rendezzenek poraik felett. Ez valóban nyomós érvnek hangzik - bár többek szerint éppenséggel
a zenészekhez nem méltó az elvtársak közelsége...
Akárhogy is van, temetni kell! Nemcsak azért, mert a kis nekropolisz az egész város
hangulatára rányomja a bélyegét, hanem főleg amiatt, hogy a kommunista kultikus
ereklye nem tölti be többé azt a feladatot, amiért emelték annak idején. Tehát
temetni kell - igen ám, de hová? Mindnyájukat egy helyre, hogy a még élő elvtársaknak
legyen hová kivinni a vörös szegfűt? Nem tűnik túl jó ötletnek: a „mieink” sírhantja
manapság az egyik legjobb egységbe forrasztó erő, úgyhogy ezzel vigyázni kell... A másik
kérdés, ami rögtön felmerül, hogy mi legyen azoknak a sorsa, akik nevéhez nem tapad
vér: akik nem csináltak a nép feléből népellenséget, nem hoztak létre koncentrációs
táborokat, és akik nem vettek részt a testvéri országoknak nyújtott kegyetlen „segítségnyújtásban”.
Hová kerüljenek az űrhajósok, nagy tudósok, becsületes marsallok? A legkézenfekvőbbnek
az a verzió látszik, hogy ki-ki kerüljön a saját szülőhelyére. Ebben az esetben is
keletkezhetnek azonban komoly sértődések: a rokonok lefokozásként élhetik át, hogy
híres apjuk, nagyapjuk, bácsikájuk elkerül a Vörös térről. Igaz, hogy vannak
olyanok is, akik szívesebben látogatnák halottaikat egy „rendes”, polgári temetőben,
a hozzátartozók többsége mégsem tud megbarátkozni az újratemetés ötletével. Sztálin
unokaöcscse, Vlagyimir Allilujev sem támogatja bácsikája áthelyezését. „Az egyházközségnek
vannak saját, szent holttestei ezrével, a pátriárka foglalkozzon inkább azokkal”
- mondotta. Brezsnyev unokája, Andrej szerint pedig már eleve nem is kellett volna a
Kreml mellé temetni nagyapját. „Teljesen felesleges felhajtás volt az egész ceremónia”.
Egyszóval probléma, mindenhol probléma. Bárhová is nyúl az ember, már tör is elő
a szovjet múlt - fenyegetően lendíti a sarlót, sújt a kalapáccsal, csattog a vörös
lobogóval. Egyébként napjaink kommunistái azok, akik határozottan, teljes mellszélességgel
kiállnak apáik kegyhelyének fennmaradása mellett. Némelyikük egyenesen provokációnak
véli az egész újratemetés-ötletet. Nyikolaj Rizskov, a Néphatalom Párt vezetője
szerint „Lenin nagy birodalmat hozott létre, és hogy az végül is összeomlott, nem
az ő hibája.”
Mauzóleumi séták
Bulgária, Szófia: Georgij Dimitrov számára épült 1950-ben, látogatható volt
1990-ig. 1991-ben áthelyezték a holttestet, a jelenlegi tervek szerint a világ
legnagyobb temetőhelye lesz a „tamagocsi”-játékok számára, amelyek itt találhatnak
végső nyugalomra.
Kína, Peking: Mao-Ce-Tung számára emelték 1977-ben; ma is látogatható.
Albánia, Tirana: Enver Hodzsa mauzóleuma 1986 óta áll. 1991-ben máshová temették a
nagy vezért. A létesítmény jelenleg nemzetközi kulturális központként működik.
Észak-Korea, Phenjan: A legnagyobb méretű „lenini típusú” mauzóleum. Kim-Ir-Szen
számára épült. A világ leglátogatottabb mauzóleumának számít - ehhez jelentősen
hozzájárulhat az is, hogy az objektum meglátogatása minden turistacsoport számára kötelező...
Mongólia, Ulánbátor: Eredetileg Szuhe-Bator, a mongol szocialista forradalom vezéralakja
számára épült 1924-ben. 1952-ben ide temették Csojbalszan marsallt is. A mauzóleum
mindig zárva volt a nagyközönség előtt.
Vietnam, Hanoi: Ho-Si-Minh számára épült 1975-ben, máig is működik.
Csehország, Prága: Klement Gottwald mauzóleuma eredetileg az első világháború során
Csehországban elesett olasz légiósok számára épült panteon volt 1953-ig. Gottwald
testét 1962-ben több kudarcba fulladt balzsamozási kísérlet után elhamvasztották és
máshová helyezték. Ezután a szocialista évek nagy halottai kaptak itt helyet, öszszesen
49-en, egészen 1991-ig, mikor is eltávolítottak és újratemettek minden földi maradványt.
A mauzóleumot azóta eladták: az új tulajdonos, egy amerikai cég szórakoztató központként
készül működtetni az építményt.