Vészesen fogynak a napok: közeledik augusztus 17-e, amikor Bill Clinton amerikai
elnöknek eskü alatt kell válaszolnia a vizsgálatot vezető ügyész, Kenneth Starr
kérdéseire Monica Lewinskyvel való kapcsolatáról. Ezen a napon már nem lesznek
kiskapuk, további halogatásra való lehetőség: Clintonnak számot kell adnia
mindarról, ami történt, vagy éppenséggel nem történt. Augusztus 17-én ki fog
derülni, hogy az Egyesült Államok elnöke valóban ártatlan, vagy ellenkezőleg: a
történet további kínos részleteket is tartalmaz. Lewinsky ezen a héten tette meg
vallomását, Clintonnak azonban ennek ismerete nélkül kell majd válaszolnia a
kérdésekre.
![](hatter/ALLNAK.JPG)
Kenneth Starr és családja. Kérdezhet Fotó: MTI
A közvélemény-kutatások szerint az amerikaiak nagy része azt gondolja: Clinton
hazudott Monicával való afférjával kapcsolatban. Ugyanakkor a többség hajlandó
lenne megbocsátani, ha Clinton kimagyarázza magát. A megkérdezettek 69 százaléka
úgy gondolja: Kenneth Starr ügyész véget kell, hogy vessen a további vizsgálatoknak
abban az esetben, ha Clinton bocsánatot kér. Az amerikaiak többsége maga is egyre
kínosabban éli meg az elnöke körüli viharokat, és szeretne megszabadulni a több
hónapos kolonctól.
Az események most felgyorsultak. Az amerikai elnök állítólagos törvénysértéseit
vizsgáló Kenneth Starr független ügyésznek sikerült rábírnia mindkét felet,
Monica Lewinskyt és Clinton elnököt, hogy eskü alatt tanúskodjanak feltételezett
kapcsolatukról. Lewinsky azt követően egyezett bele a vallomásba, miután Starr
megadta neki a kívánt teljes büntetőjogi mentességet. Úgy tűnik, hogy az augusztus
17-i elnöki nyilatkozattal egy fejezet lezárul majd a notórius botrányban. Az
amerikaiak ennek csak örülnének, hiszen Starr ügyész eddig már 40 millió dollárt
költött az ügy felgöngyölítésére - az adófizetők pénzéből.
Nem kizárt, hogy Clinton vallomásában szakítani fog eddigi tagadó álláspontjával,
annál is inkább, mert kínos tárgyi bizonyítékok is feltüntek: például egy kék
színű estélyi ruha, amely kettejük feltételezett szexuális kapcsolatáról
tanúskodhat. A ruhadarab laboratóriumi vizsgálatának eredményeit egyelőre
hétpecsétes titokként őrzik az FBI washingtoni laboratóriumban. Az azonban még a
jogszakértők előtt sem tisztázott, hogy az Egyesült Államok elnöke kötelezhető-e
egy olyan DNS vizsgálatra, amire az amerikai törvények szerint egyedül a rabok és a
bűncselekményekkel gyanúsítottak kötelezhetők.
„Valld be, és megmenekülsz!”
Ezt tanácsolta az Egyesült Államok egyik legnépszerűbb konzervatív republikánus
politikusa Clintonnak. Orrin Hatch szenátor szerint még ha az elnök történetesen
eskü alatt hazudott volna is, most sokat javíthatna helyzetén, ha a megfelelő
formában egy beismerő vallomást tenne.
Az Igazságügyi Bizottságot vezető Hatch kijelentette, hogy amennyiben az elnök
beismeri, hogy tényleg „valamit rosszul csinált”, és nem lesz bizonyíték arra,
hogy valakit is hamis tanúzásra bírt, akkor ő minden tőle telhető támogatást megad
az elnöknek egy bizalmatlansági szavazás esetén. Hillary Clinton és az elnök egyik
ügyvédje, David Kendall szerint ugyanakkor az elnöknek ragaszkodnia kell eddig
képviselt álláspontjához, hogy nem volt semmiféle szexuális kapcsolata az
ex-gyakornok Monica Lewinskyvel.
A Fehér Házban még most is úgy gondolják, hogy Clinton elnöknek ragaszkodnia kell
eredeti állításaihoz, még akkor is, ha az nem felel meg a valóságnak. Az eddigi
hivatalos verziót támogatók tábora annak a félelmének adott hangot, hogy bármilyen
beismerő vallomás, akárcsak egy „helytelen döntésnek” az elismerése is olyan
politikai vihart okozna, amely jelentősen gyengítené az elnök pozícióját.
Ezek az érvek Clintonnál is nyitott fülekre találnak, aki joggal érezheti, hogy az
Egyesült Államok történelmében nem volt még egy olyan elnök, aki ellen ekkora
hajtóvadászat indult volna. Miért is kellene jó napot szerezni Kenneth Starrnak, aki
az elnök megválasztása napjától kezdve azon buzgólkodik, hogy őt sarokba szorítsa?
„Tagadj, tagadj és tagadj” - állítólag erre kérte meg az elnök korábban
Lewinskyt is.
A kérdés jogos: miért kellett ennyit várni az elnök vallomására? Clinton elnök
tisztában van azzal, hogy Starr bűnügyi vizsgálata sokkal súlyosabb dolog, mint a
Paula Jones polgári perben tett tanúvallomása. Még ha félrevezető volt is a
vallomása, vagy, tegyük föl, hazudott, amennyiben később tisztázza magát, bízhat
abban, hogy képes lesz majd ellenőrzése alatt tartani a helyzetet. Még talán némi
támogatást is kaphatna a társadalmtól, amiért végül is bűnbánatra jutott, és
bevallotta az igazat. Sőt ebben az esetben a képviselőház sem törődne többet az
üggyel. Az amerikaiak - ahogy azt Hatch szenátor is mondta - hajlandóak
megbocsátani.
Egy beismerő vallomásnak csak egyetlen alternatívája létezik: Lewinsky eskü alatt
vallja, volt szexuális kapcsolata az elnökkel, mindezeket megerősíti egész eddig az
anyjánál őrzött tárgyi bizonyítékokkal, Clinton elnök azonban a bizonyítékok
fényében is kitart az eset tagadása mellett. Ebben az esetben a képviselőháznak nem
sok más lehetősége lenne, mint további kihallgatások útján eldönteni, az elnök
nem vétkes-e hamis tanúzásra való felbujtás tettében, amelyet a Starr-vizsgálat
során követett el - ez pedig az alkotmány értelmében főbenjáró bűnnek számít.
Olyan csata lenne ez számára, amit akkor is elvesztene, ha történetesen megnyerné,
amire egyébként nem sok esélye van. Ezenkívül az elhúzódó bírói procedúra
nemcsak az elnök további hivatali idejét pecsételné meg, hanem a Demokrata Párt
sorsát, illetve a következő demokrata elnökjelölt, Al Gore választási esélyeit is.
Ezen felül, amennyiben bebizonyosodik, hogy az elnök hazudott Starrnak, minden bizonnyal
egy, az elnök elleni bizalmatlansági szavazás lenne a következő lépés.
Starr új taktikája
Az ügyész tisztában volt azzal, hogy ha Lewinskyt sikerül rávenni a
tanúskodásra, akkor Clinton esetében is sikerrel fog járni. Ötvenöt napon keresztül
mentek a titkos telefonbeszélgetések és a még titkosabb találkozások, míg sikerült
Lewinsky ügyvédeit tárgyalóasztalhoz ültetni. Még nehezebb volt Monicát rávenni,
hogy New Yorkba látogasson, aki fél évvel ezelőtti virginiai találkozásuk óta
szinte semmi együttműködési készséget nem tanúsított Starr felé. Starr és kopói
erre az időre elhagyták New Yorkot, így Lewinsky egy új, számára szimpatikusabb
csapatnak mondhatta el töredelmesen a részleteket. Plato Chaceris, Lewinsky ügyvédje
szerint az öt órán keresztül tartó beszélgetés azzal zárult, hogy sikerült
meggyőzni őket: Monica beszámolója hiteles. A hölgy megkapta a bírói védelmet maga
és anyja számára, és negyvennyolc órán belül Starr kezében voltak azok az
eszközök, amivel Clintont rábírhatta az esküdtszék előtti vallomásra.
A vizsgálat tempóját hosszú ideig a Fehér Ház diktálta. Júliusban viszont Starr
már nem várhatott tovább. Megpróbálta összegyűjteni a még elérhető néhány
tanút, és elhatározta, megtöri a csendet. Ekkorra jutott odáig az ügyész, hogy
négy év kutatómunkáját összegezve megtegye a legkomolyabb, alkotmányos szempontból
legkockázatosabb lépését: beidézzen bíróság elé egy hivatalban levő amerikai
elnököt.
Az a jó hír, ha nincs hír
Bár nem sok hely maradt a manőverezésre, Clinton védőügyvédjei még
megpróbálkoztak az ügyészi idézés határidejének egy későbbi időpontra
helyezésével. Norma Holloway Johnson bíró elutasította az ügyvédek kérelmét,
mondván, ha Clinton el tud menni vakációzni, akkor a vádesküdtszék elé is be tud
jönni tanúskodni.
Végül az elnök ügyvédje, David Kendall felállt a kamerák elé, és bejelentette:
Clinton elnök augusztus 17-én a Fehér Házból egy zárt rendszerű televíziós
kapcsolaton keresztül fog válaszolni Starr ügyész kérdéseire ügyvédei
jelenlétében. Ezzel már Starr is beérte, és rögtön visszavonta az idézést,
megkímélve az elnököt bizonyos kötelező alkotmányos procedúráktól.
Sokan próbáják a lehetséges forgatókönyveket előrevetíteni. Egy megfelelően
csomagolt beismerő vallomás például a Time magazin szerint valahogy így szólna:
„Bocsánatot kérek, amiért hazudtam. Tulajdonképpen feleségem és lányom
magánéletét próbáltam védelmezni; egy olyan területet, amelyet az emberek mindig
bizalmasan kezelnek. Először azért zárkóztam el a kérdések megválaszolásától,
mert úgy éreztem, az egésznek alapjául szolgáló kereset megtévesztő. Megalázó
dolog ezt bevallani, és ez már magában is felér egy büntetéssel. Szeretném azt
tenni, amiért Önök megválasztottak, szeretnék a továbbiakban is jó munkát
végezni.”
Mindenesetre az elnök augusztus 17-i bírósági vallomása valamilyen irányban
befolyásolni fogja a nyilvánosságot, s ez befolyásolhatja a kongresszusi véleményt;
ez pedig hatással lehet az elnök ellen esetleg benyújtandó bizalmatlasági szavazásra
és Starr saját számításaira is. Ha létezik olyan elnök, akinek megvannak a
kommunikációs képességei ahhoz, hogy még egy ilyen helyzetből is kimagyarázza
magát, akkor az Bill Clinton. Ehhez azonban neki és nejének minden erejét össze kell
szednie, hogy Ken Starr ügyész iránt érzett mély megvetésüket félretéve
megbocsátásért könyörögjenek.