A New York-i székhelyű Emberi Jogi Figyelő az indonéz
kormányt a kínai nemzetiség elleni gyűlöletkeltéssel
vádolja. Indonéz tisztviselők állítólag
„patkányokról” és „árulókról” beszéltek, miközben
burkolt célzásokat tettek kínai üzletemberekre - írta
legfrissebb számában az Economist című gazdasági lap.
HETEK-ÖSSZEÁLLÍTÁS
Bár az indonéz hadsereg ígéretet tett arra, hogy kézben
tartja az eseményeket, eddig öt ember életét követelték a
zavargások. Megfigyelők emlékeztetnek arra, hogy 1965-ben,
amikor Suharto átvette a hatalmat, hasonló állapotok
uralkodtak Indonéziában.
A több napos „élelmiszer-lázadás” után a héten újra
kinyitottak az üzletek. A helyi tulajdonban levő boltosok úgy
védekeztek az „harag” napjaiban, hogy az üzletek
bejáratára több helyen kitűzték a „100 százalékosan
muzulmán” feliratot, megelőzendő ezzel a kínaiak iránt
érzett gyűlöletből fakadó betöréseket.
A világ második legnépesebb országában a kínai lakosság
elenyésző lélekszámú, de a kereskedelemnek több mint 90
százalékát a kezében tartja. A helyi lakosok a gazdasági
válság kitörését a kínai jelenlétre vezetik viszsza. A
zavargások miatt sok kínai üzletember elmenekült az
országból. Mások viszont dacolnak a gyűlölettel. A főváros
egyik szegénynegyedében kínai iparmágnások százezer ingyen
élelemiszercsomagot osztottak ki, hogy lecsillapítsák az
országban tomboló kínaiellenes indulatokat. Az ajándék hamar
elkelt. A sorban állók nem sokat törődtek azzal, ki osztja az
ételt - jegyezte meg az Economist.
A Suharto-kormány, hogy elterelje magáról a figyelmet, az
élelemosztókat felhalmozással vádolja, sőt egy
igazságügy-minisztériumi tisztségviselő a halálbüntetés
alkalmazását is kilátásba helyezte. A hatóságok
Dzsakartában és környékén közel háromezer tonna
„rejtegetett” rizst, tizenegyezer tonna cukrot és több mint
harmincezer tonna szóját találtak. A fegyveres erők új
parancsnoka pedig figyelmeztetett: a négyszázhatvanöt-ezer
fős hadsereg nem fogja tétlenül nézni a növekvő polgári
elégedetlenséget.
Suharto „csodaprogramja” valutabizottságok
felállításával a rúpia árfolyamát ismét a dollárhoz
kívánja rögzíteni. Ezzel viszont kockán forog az IMF
negyvenhárom milliárd dolláros segélye, mert a
valutamegerősítő programot mind az Egyesült Államok, mind
pedig az IMF elutasítja. Az indonéz államfő azonban továbbra
is a „bűvös” megoldásban reménykedik. A hetvenhat éves
Suhartót márciusban minden bizonnyal egy hetedik ötéves
terminusra is elnökké választja a Népi Tanácskozó Gyűlés
- vélekedett az Economist. A hadsereg az elnök mellett áll,
és kormánya - egyelőre - egységes. A Nyugat tanult az
egykori iráni sah példájából: nem ad neki politikai
támogatást. Indonéziában egyesek a világi politikától
való eltávolodástól tartanak, a miniszter ugyanis egy
befolyásos iszlám egyesület elnöke. Még „optimista”
elemzők is csak egy gazdasági-társadalmi összeomlás után
látnak kiutat Indonézia számára.