[Látó, 2009. november]
Az öreg piszokul beszívott megint.
A kormányt, a telet meg
a házmester anyját szidta.
Lábszárára piócákat aggatott,
és így szónokolt a sámlin:
„A tél végét meg nem érem,
a pénz ritka vendég nálatok,
ezért majd feszítsétek szét a két karom,
úgy fagyasszatok keményre a hóban,
aztán négy arasznyi földbe, verjetek le térdig,
így nem kell koporsó, sírásó,
a fejfa én leszek, tavaszig majd csak
összejön rá a pénzetek.”
Később a piócákat vízbe rakta,
és átpiálta a telet.
Látó Szépirodalmi Folyóirat