A Vaiszlovich–Pallay affér és a nagyváradi párbajellenes szövetség
A nagyváradi napilapok 1902. május 1-jén drámai eseményekről számoltak be. A tudósítások szerint a déli órákban a nagyváradi huszárlaktanya termében véres párbajra került sor Pallay Lajos (52) ügyvéd és Vaiszlovich Gyula (35) birtokos között, s ennek következtében Pallay Lajos súlyosan megsérült. A jól tájékozott hírlapírók számos részletbe beavatták olvasóikat. A párbajt állítólag Szunyogh Lóránd vezette, aki a helyszínen sikertelenül tett békítési kísérletet a felek között. Kettejük közül először Pallay sütötte el a fegyverét, de a golyó ellenfele füle mellett süvített el, majd a falba fúródott. Ezután Vaiszlovich lövése következett, és amint eldördült a pisztolya, Pallay az oldalához kapott („Ez talált!”), majd halálsápadtan összerogyott. A helyszínen lévő párbajorvosok azonnal hozzáláttak az életmentéshez. Alig pár perc múlva kocsik robogtak a helyszínre, a laktanya udvara megtelt az áldozat aggódó barátaival, ismerőseivel – Pallay két segédje, Szunyogh Lóránd és Balásházy Iván mellett ott toporgott Szunyogh Péter, Szunyogh Szabolcs, Beőthy Pál, báró Schwaben Durneisz kapitány, Örley Béla főhadnagy és barátja, Várady Zsigmond is. A sebesült rokonai közül testvére, Pallay Jenő törvényszéki bíró és fia, Pallay József ért a leghamarabb a helyszínre, Váradyn kívül ők válthattak pár szót az éterinjekciótól eszmélni kezdő ügyvéddel.1 Az orvosok délután 3 órára hozták szállítható állapotba az áldozatot, s négy huszár hordágyon vitte haza, a Szaniszló utcába. Vaiszlovich Gyula lefüggönyözött kocsin hagyta el a helyszínt, először saját lakásánál állt meg, majd öccse, Emil szállására ment. Nagy Géza királyi ügyész utasítására a rendőrség emberei még aznap letartóztatták, Ember Géza vizsgálóbíró pedig vizsgálati fogságba helyezte. A napilapokban a párviadal előzményei és okai is napvilágot láttak.
A beszámolók szerint Vaiszlovich Gyula és testvére, Emil vagyoni ellentétek miatt évek óta torzsalkodtak és pereskedtek apjukkal, Weiszlovits Adolffal és idősebb fivérükkel, Lajossal.2 Pallay Lajos, az apa ügyvédje legutóbb egy kiegyenlítetlen tartozás miatt lefoglaltatta a testvérek Siteren lévő állatait, ám a fiúk mégis a debreceni vásárra hajtották őket. Emiatt Pallay sikkasztás vádjával feljelentést tett ellenük. Ebből kifolyólag Vaiszlovich április 28-án egy provokatív mondattal („Pallay úr, ön olyan magatartást tanúsított, hogy azt honorálnom kell!”) állítólag megállította az ügyvédet az utcán, és tettlegesen inzultálta. A történtek miatt Pallay megbízottai útján lovagias elégtételt kért Vaiszlovichtól. A tárgyalások elején Rádl Ödön és Thúry Kálmán, később Szunyogh Lóránd és Balásházy Iván képviselte Pallayt,3 Karácsonyi Aladár és Gajzágó István, majd Makai Izor és Kánitz Géza pedig Vaiszlovich Gyula ügyében járt el. A felek végül pisztolypárbajban állapodtak meg, 30 lépésről, egyszeri golyóváltással. Miközben a napilapok hűvösen viszonyultak a Vaiszlovich fiúkhoz, addig a gyógyulgató Pallay sorsának alakulását jóindulatú figyelemmel kísérték, és rendszeresen tudósítottak pillanatnyi fizikai állapotáról, magas rangú látogatóiról.4 Pallay felépülése a golyó eltávolítása, a seb elfertőződése miatt az év végéig elhúzódott, állítólag négy bordáját is kioperálták.5
A párbaj résztvevői
Vaiszlovich Gyulát és Emilt a korabeli és a későbbi tudósítások, jellemzések elsősorban mint különcöket, sokszor mint bajkeverőket mutatták be. Dutka Ákosnak a század eleji Nagyváradról szóló könyve (A Holnap városa) szintén az „enfant terrible” képével szolgált, amikor az ereje teljében lévő két férfi alakját megidézte. A könyv egyik fejezete (A megyegyűlés) rövid jeleneteken, pár kockás „mozgóképeken” keresztül mutatja be a városi élet néhány jellegzetes történését, a helyi elit karakteres figuráit. A fejezet legelején a vármegyei nemesség bekiabálásoktól tarkított közgyűlésének hangulata elevenedik meg, majd a megyegyűlés után elszenderedő és délutáni álmából eszmélő város első mozgalmasabb jelenetei tárulnak elénk. A délutáni nyüzsgés a belvárosi kávéházak teraszainak benépesülésével kezdődik, és – Dutka Ákos szerint – a Vaiszlovich fiúk megjelenésével folytatódik. A Dutka által elbeszélt jelenetben a kisportolt, kidüllesztett mellkasú testvérpár egy Szilágyi Dezső utcai ház telkén szertartásosan fölnyergel egy-egy pompás telivért, majd ezek hátán kiléptetnek az utcára, és végigvonulnak a városon. Rendszerint csak este 6-kor térnek vissza, amikor kint ül az egész város és a vármegye, „Hadd lássák, milyennek is kellene lenni a rátarti európai magyar úrnak”. Apjuk temetkezési vállalkozó, de ők már mezőgazdászatot tanultak a főiskolán, és földesúrrá váltak.6 A fiatalemberek „a dzsentrinél is dzsentribbek”, az angol újságok lordjainak divatja szerint öltözködnek, Egyiptomba és Indiába járnak vadászni, válogatják és váltogatják szeretőiket, birtokaikon háborút folytatnak szomszéd birtokosok felfegyverzett béreseivel, és párbajkódexhez igazodó úriemberek. Ők is bejárnak a megyegyűlésre, de nem dörzsölődnek, nem keverednek a „mezei hadakkal”. Különben meg 48-as magyarok. Dutka szerint „ez a két rablólovag külsejű figura” a város kitörölhetetlen színfoltja, a későbbiekben azonban különcből történelmi figurává nőnek. Leírásában a Pallay–Vaiszlovich párbajra is szán néhány sort Dutka: azt állítja, hogy a két rátarti férfi nem félt erőt mutatni, „mint annak a Pallay ügyvédnek, akit a Gyula bátyám megleckéztetett a Bihar megyei kaszinó előtt, aztán párbajban keresztüllőtt, mint egy vásári céltáblát, pontosan 5 centiméterre a szíve fölött, hogy hadd éljen, de tanulja meg, mit nem tűrnek a Vaiszlovichok.”7
A Vaiszlovich Gyula koporsója felett 1919-ben személyes hangvételű búcsúztató beszédet mondó Kecskeméti Lipót rabbi is megemlékezett a szenvedélyes férfiról, ugyanakkor ő a pozitív, építő tulajdonságait is bemutatta. Eszerint Vaiszlovich Gyula érzékeny és igazságos lélek is: „A harag és gyűlölet embere, és mégis az igazságosság embere [voltál], tudtál haragudni, tudtál gyűlölni, és soha nem voltál igazságtalan; akkor sem, amikor igazságtalan voltál, mert abban a tudatban voltál, hogy igazságod van. Haragod és gyűlöleted soha nem szólt másnak, csak a rossznak […] Csupa erő volt, majdnem görög pszichéjű: bajra hívó és bajt álló […] de a görög pszichében is zsidó lélek: a kemény akaratokban is lágy, érzelgő, lírikus, naivságokba is feledkező.” De nemcsak a jót, a szépet, a rendet kereső, de dolgos, kötelességtudó és tettre kész férfi is: „az emberideálok egyikének, a dolgozó-polgárinak, volt az egész embere, tudatosa és annak az akarataival akaró. […] a kötelességekben csak adott, a végtelenségig tudott adni. […] szinte művészi ösztönnel érzett rá hibákra, és már hozta is a segítséget az ő mindig okos szava.”8
1902-ben a testvérpárnak a város, a megye vezető köreibe a jelek szerint nem volt bejárása. Tisztségeket nem viseltek, egyedül a megyei közgyűlésen tűntek fel virilistaként. Eltávolító ereje lehetett annak is, hogy nem kapcsolódtak a Szabadelvű Párthoz, a Tisza-barát körökhöz, és inkább a függetlenségi eszmék, (esetleg) a szociáldemokrácia iránt mutattak szimpátiát.9 Kevés információnk van arról, hogy a testvérpár kikkel tartott kapcsolatot. Gyula segédei közül Karácsonyi Aladár nagyváradi hírlapíró, Gajzágó István a királyi államvasutak hivatalnoka, Makai Izor nyugalmazott honvéd százados, Kánitz Géza pedig budapesti „magánzó” volt – legalábbis egy címtár és a sajtó szerint.
Vaiszlovich Gyulával szemben Pallay Lajos a nagyváradi társadalom köztiszteletben álló tagja volt, akit származása és kapcsolatrendszere elsősorban a megyei és a városi elithez kapcsolt, egyébként a „haladó” polgári körök tiszteletét is kivívta. A Nagyváradi Napló újságírója szerint minden társadalmi rétegben közszeretetnek és közmegbecsülésnek örvend.10 Pallay Lajosnak már az apja, Pallay János is jogi pályán érvényesült, Bihar vármegye tiszti főügyészi székét foglalta el, testvére, Pallay Jenő pedig törvényszéki bíróként tevékenykedett. Pallay nem vált magas rangú állami tisztviselővé, úgy tűnik, hogy egzisztenciáját az ügyvédi praxisra alapozta. Ugyanakkor a közigazgatásban, a városi bizottságokban, a társadalmi egyesületekben számos pozícióval bírt, többek között a kaszinó választmányi tagja és a nagyváradi Szabadelvű Párt titkára volt.11 Párbajsegédei, barátai (Rádl Ödön, Szunyogh Lóránd, Balásházy Iván, Thúry Kálmán, Várady Zsigmond, Hlatky Endre, Telegdy József stb.) a helyi társadalmi és politikai elit rangos alakjai voltak, Szabadelvű párti kötődésekkel. Rokoni, családi kapcsolatok fűzték a volt polgármester családjához, a Bulyovszkyakhoz, a királyi főügyészt adó Sável, a jogakadémiai tanárt adó Hoványi családokhoz és a nagyváradi Szabadelvű Párt elnökéhez, Hlatky Endréhez is.12
Oldalak
- 1
- 2
- 3
- 4
- következő ›
- utolsó »
Kulcsár Beáta
Kulcsár Beáta történész (1977, Budapest). Az MTA-ELTE Válságtörténeti Kutatócsoport tudományos segédmunkatársa.
Jegyzetek
1. Fivérét, Pallay Jenőt állítólag a következő szavak kíséretében csókolta meg: „Látod, jó ember voltam egész életemben, minek bántanak.” Később felsóhajtott: „Bár megváltana az isten kínjaimtól!” Nagyvárad, 1902. máj. 1. 1.
2. Míg apjukat rendszerint Weiszlovitsként emlegették, addig a két fiú sok helyen Vaiszlovichként szerepelt. Vélhetőleg nevet változtattak. Emil egy saját kezűleg írt levelét Vaiszlovichként írta alá 1904-ben: SJAN (Serviciul Judeţean Arhivelor Naţionale) Bihor, Casina Naţională Bihor (Bihar Megyei Nemzeti Kaszinó), inv. 137, dosar 36, anul 1904, 35.
3. A tanúvallomásokból kiderül, hogy Rádl és Thúry próbálták lebeszélni a párbajról Pallayt, de ő ezt elutasította, és új párbajsegédeket kért fel. Nagyváradi Napló, 1904. dec. 14. 4.
4. Május 7-én például Sável Kálmán főügyész, Örley Kálmán országgyűlési képviselő, Hlatky Endre, a Szabadelvű Párt nagyváradi vezére és Pallay barátja, Várady Zsigmond látogatta meg. Nagyváradi Napló, 1902. máj. 8. 4.
5. Nagyváradi Napló, 1902. máj. 1. 1., máj. 3. 1–2., máj. 4. 4–5., nov. 6. 4.; Nagyvárad, 1902. máj. 1. 1–2., máj. 3. 1–4., máj. 13. 4.
6. A közemlékezet által a nevükhöz társított Park szállót csak 1915-ben nyitották meg.
7. Dutka Ákos: A Holnap városa. Regényes korrajz A Holnap születésének idejéről. Debrecen, 2000, 40–41.
8. Kecskeméti Lipót: Halotti beszédek. Oradea, 1937, 50–52. A Nagyváradi Napló 1915. júl. 4-i száma kiemeli, hogy a két Vaiszlovich azon kevesek közé tartozik, akik még a háború alatt is nagy szorgalommal dolgoznak. A sajtó a háború alatt rendszeresen publikálta Vaiszlovich Gyulának a törvényhatósági bizottság tagjaként elhangzott építő javaslatait.
9. Nem ismerek olyan forrást, mely bizonyítaná, hogy a nagyváradi 48-as párt tagjai lettek volna. A sajtóbeszámolók, a legendák, az anekdoták mindenesetre arra utalnak, hogy nem a Szabadelvű Párthoz húztak. Egy 1918. évi adat szerint a törvényhatóságban egyetlen csoportosuláshoz sem kapcsolódtak, pártonkívülieknek számítottak. (Váradi Hét, 1918. jan. 18. 12.) A Váradi Hét publicistája a következőképpen jellemezte a testvérpárt: „Harcban állottak mindennel és mindenkivel, még a hozzájuk közelálló szociáldemokráciával is, utálták a németeket, a Tisza uralmat.” (Váradi Hét, 1919. jan. 20. 8.) Szász István anekdotagyűjteményében szintén a Tisza-párt ellenzékeként jelennek meg. Szász István: A váradi kemény ember. Uő: Nyúl a telefonpóznán. Anekdoták, történetek. Kolozsvár, 1971, 206–207.
10. Nagyváradi Napló, 1902. máj. 3. 1.
11. Főbb tisztségei: a törvényhatósági bizottság tagja, a köz- és magánjogi szakbizottság tagja, a pénz- és gazdaságügyi bizottság tagja, a színügyi bizottság tagja, a pénzügyi és gazdasági bizottság tagja, a központi választmány tagja, az igazolóválasztmány tagja. Az ügyvédi kamara választmányának póttagja, a Biharmegyei Népnevelési Egyesület választmányi tagja, a Biharmegyei Gazdasági Egylet ügyésze, a Biharmegyei Kaszinó választmányi tagja, a Berettyó Vízszabályozó és Ármentesítő Társulat számvizsgálója (póttag), a nagyváradi Takarékpénztár jogtanácsosa, a nagyváradi Szabadelvű Párt jegyzője stb.
12. Vaiszlovich és Pallay pályájának és kapcsolatainak rekonstruálásához, a személyek azonosításához korabeli név- és címtárakat, gyászjelentéseket (OSZK) és különböző kiadványokat [pl. Winkler Lajos: Társadalom. In Borovszky Samu (szerk.): Bihar vármegye és Nagyvárad (Magyarország vármegyéi és városai). Budapest, 1901] használtam.
13. Nagyvárad, 1931. okt. 30. 4.
14. A szerző először a megye sportembereit (mint a modern sport úttörőit): a bravúros lovasokat, az országos viszonylatban is elsőrangú vívókvalitásokat, a remek lövőket, a kitűnő szertornászokat, birkózókat, úszókat, műkorcsolyázókat és az oly népszerű vadászat híveit mutatja be. Ezután tér át a párviadalok elbeszélésére. Lásd: a Nagyvárad 1931. november 1. és 25. közötti számait.
15. Nagyvárad, 1902. máj. 3. 1.
16. Ady Endre: A vér városa. Robotos Imre (szerk.): A vér városa. Nagyvárad. Művelődéstörténeti tükör. Debrecen, 1992. 23.
17. Nagyváradi Napló, 1902. máj. 22. 2.
18. Nagyváradi Napló, 1903. márc. 19. 5.
19. Nagyváradi Napló, 1903. jún. 5. 5.
20. Nagyváradi Napló, 1902. okt. 31. 5., 1903. ápr. 2. 6.
21. Nagyváradi Napló, 1902. máj. 3. 1. A párbajkényszer (az „emberevő bálvány”) áldozatának tekintette Pallayt a Nagyvárad publicistája is („a lovagias becsületnek vérző, szenvedő mártírja”). Nagyvárad, 1902. máj. 3. 1.
22. SJAN Bihor, Bihar Megyei Nemzeti Kaszinó, inv. 137, dosar 34, 1902, 13, 15, 25. (az 1902. máj. 2-i ülés jegyzőkönyve). Vaiszlovich kizárása azonban vélhetőleg szabálytalanul történt, a 7. cikkely ugyanis kimondta, hogy ehhez legalább 18 tagnak a jelenléte s a jelenlévők legalább kétharmadának a hozzájárulása szükséges. Az ülésen nem volt jelen 18 fő. SJAN Bihor, Bihar Megyei Nemzeti Kaszinó, inv. 137, dosar 34, 1902, 115.
23. Nagyváradi Napló, 1902. máj. 4. 4. 1904-ben Vaiszlovich újból vallomást tett, vallomásában ismét elmondta, hogy a családi ügyekbe való beavatkozása miatt és nem ügyvédi minőségében inzultálta Pallayt. Ugyanakkor az inzultusnak egy újabb indokával állt elő: Pallay állítólag azt mondta apjuknak, terjessze róluk azt, hogy ők fattyúk, s csak Lajos a törvényes fiú. 1904-ben már úgy emlékezett, hogy gyengén arcul ütötte Pallayt. Nagyváradi Napló, 1904. dec. 14. 4.
24. Nagyváradi Napló, 1902. máj. 23. 3., Nagyvárad, 1902. máj. 23. 2–3.
25. Nagyváradi Friss Újság, 1902. dec. 15. 5–6., Nagyváradi Napló, dec. 14. 4., dec. 15. 4–5.
26. Nagyváradi Napló, 1904. dec. 15. 4.
27. Nagyváradi Friss Újság, 1906. jún. 29. 2.
28. Budapesti Hírlap, 1893. szept. 23. 4–5., Szabadság, 1893. szept. 22. 1–3.
29. Jogtudományi Közlöny, 1893. nov. 10. 360.
30. Csergő Hugó – Balassa József (szerk.): Vázsonyi Vilmos beszédei és írásai. Budapest, 1927. Első kötet, 65. (Új Század, 1901. dec. 8.)
31. Vázsonyi azzal tért ki a lovagias mérkőzés elől, hogy csak egy becsületet, a polgári becsületet ismeri el. Nagyvárad, 1901. dec. 7. 3.
32. Nagyvárad, 1901. dec. 7. 3.
33. Nagyváradi Napló, 1901. dec. 8. 4–5.
34. Nagyváradi Napló, 1901. dec. 10. 3.
35. Nagyvárad, 1902. máj. 6. 4–5., Nagyváradi Napló, 1902. máj. 7. 2–3.
36. Nagyváradi Napló, 1902. máj. 13. 1.
37. Nagyváradi Napló, 1902. szept. 25. 3.
38. MNL OL (Magyar Nemzeti Levéltár, Országos Levéltár) P 1100 László király páholy, 1. tétel, Vegyes iratok (1876–1917), 88.
39. Tiszántúl, 1902. dec. 28. 3.
40. Nagyváradi Napló, 1902. okt. 5. 1.
41. A következő évben meg is jelent, Várady Zsigmond és Kripka Henrik fordításában. Coudenhove Henrik: A becsület Minotaurusa. Tanulmány a párbajellenes mozgalom és a párbajhazugság ügyében. Budapest, 1903.
42. Nagyvárad, 1902. dec. 16. 2–3., Tiszántúl, 1902. dec. 16. 3.
43. Nagyváradi Napló, 1902. dec. 28. 2–3., Nagyvárad, 1902. dec. 28. 2., Tiszántúl, 1902. dec. 28. 3. Ritoók Zsigmond halála után Sável Kálmán lett a szövetség elnöke. Nagyváradi Napló, 1906. máj. 18. 4.
44. Nagyváradi Napló, 1903. febr. 20. 5.
45. A felhívás és az alapszabály-tervezet ugyan nem szögezte le, hogy csak azokat fogadják be a mozgalomba, akik a párbajjal örökre felhagynak, de a tervezet a tagok kötelességévé tette, hogy becsületbeli ügy felmerülése esetén párbajozás helyett becsületbíróságot kérjenek. Nagyváradi Napló, 1902. okt. 5. 2.
46. Nagyváradi Napló, 1902. okt. 9. 3–4.
47. A Deák Ferenc páholy évkönyve 1903. évi munkásságáról. Budapest, 1904. 85–93.
48. Bourbon Alfonz: Történeti vázlat a párbajellenes és becsületvédelmi ligák keletkezéséről és fejlődéséről Európa különböző országaiban 1900 november hó végétől 1908 október hó végéig. Budapest, 1909. 16–17.
49. Nagyváradi Napló, 1902. okt. 16. 5., okt. 17. 3.
50. A francia és magyar nyelvű meghívón állítólag ez állt: „L’infant D’Alfonso d’Espagne serait tres heureus de vous voir demain mardi matain á 9 heures á hotel Rimanoczy, [al.:] El Marques de Vessolla, Conde de Ayanz / Alfonz spanyol infáns nagyon szívesen látja önt kedden reggel 9 órakor a Rimanóczy szállóban (aláírás)”. Nagyvárad, 1902. nov. 4. 2.
51. Nagyváradi Napló, 1902. nov. 4. 1–2., nov. 5. 3., Szabadság, 1902. nov. 4. 3., Tiszántúl, 1902. nov. 4. 3., Nagyvárad, 1902. nov. 4. 1–2.
52. Párbajellenes szövetség alakításáról. (A László király páholy könyvtára, XVI. szám) Nagyvárad, 1902.
53. I. m., 10.
54. MNL OL, P 1100 László király páholy, 1. tétel, Vegyes iratok (1876–1917), 140.
55. Várady Zsigmondról bővebben: Kupán Árpád: Párhuzamos életrajzok. Nagyvárad egykori hírességei. Nagyvárad, 2010. 93–107.
56. Dr. Edelmann Menyhért: Dr. Várady Zsigmond emlékezete (1865–1913). Nagyvárad, 1913 (A László király páholy könyvtára, XXXI. szám). 26.
57. A párviadal ellen. Dr. Várady Zsigmond a budapesti VI. ker. polgári körben tartott előadásának kivonata. (Párbaj ellenes szövetség II.) Nagyvárad, 1903. 5.
58. Társadalmi programm II. rész. A László király páholy felirata Magyarország Symbolikus Nagypáholyához. Nagyvárad, 1906. (második kiadás) 14.
59. Várady szerint míg a protestáns államok száműzték a párbajt, addig Magyarországon elszaporodott és a bosszú, az egyéni érvényesülés eszközévé vált. A darwinizmus segítségével azonban szükségszerűen megjelenő jelenségként láttatta a párbajt: ahogy az elődök tulajdonságai nemzedékeken át lappangva a hetedik nemzedéken új formát öltve kiütnek, úgy kísért vissza a múltból a német eredetű perdöntő bajvívás, immáron becsületpárbaj formájában. A párbajnak azonban nincs sok köze a becsülethez, mert nincs becsületet reparáló ereje, és a párviadalokat generáló sértések nem becsületfosztók (csak az egyén cselekvései, mulasztásai által veszhet el a becsület). A felelősséget megosztotta a párbajozók, a párbajkényszert fenntartó társadalom, a politikusok, a hírlapok és az elnéző igazságszolgáltatás között. Szerinte a megoldás az, ha (1) komoly, erkölcsös férfiak egy állandó szervezet keretében szembeszállnak az előítélettel, (2) a becsületsértést és a párbajt szigorúbban büntetik (szükséges a büntetési tételek maximumának kiszabása, az államfogház helyett fogházbüntetés és a pénzbeli kártérítés bevezetése, a segédek szankcionálása), és (3) becsületügyi tanácsokat alakítanak. A párviadal ellen. Dr. Várady Zsigmond a budapesti VI. ker. polgári körben tartott előadásának kivonata. (Párbaj ellenes szövetség II.) Nagyvárad, 1903.
60. Bourbon Alfonz: Történeti vázlat a párbajellenes és becsületvédelmi ligák keletkezéséről és fejlődéséről Európa különböző országaiban 1900 november hó végétől 1908 október hó végéig. Budapest, 1909. 17–19., 50–51.
61. Dessewffy Arisztid: Párbajellenes mozgalom Magyarországon. Budapest, 1905. 13–14.
62. Az 1901–1906. évi országgyűlés képviselőházának naplója. XV. kötet. 107. (1901. máj. 1-jei ülés)
63. A felirat – melyet a képviselőház csak 1906. nov. 3-án tárgyalt – a becsületsértés és rágalmazás szigorú büntetését, a párbaj kiváltságos törvénykönyvi helyzetének eltörlését, a párbajsegédek büntetését, a párbajok hírlapi közlésének tiltását kívánta. Nagyvárad kiegészítése: a párbajnál a sérelmet szenvedett kártérítési igényt nyújthasson be. Az 1906–1911. évi országgyűlés képviselőházának naplója. III. kötet. 180. (1906. nov. 3-i ülés)
64. Nagyváradi Napló, 1908. febr. 16. 5.
65. Nagyváradi Napló, 1908. márc. 3. 2.
66. Bourbon Alfonz: i. m., 19.
67. Nagyváradi Napló, 1908. dec. 20. 5.