Hárs Ernő
Apránként épül a jó
Április van, s a tél ködétől és fagyától
gyötrött körúti fák zöldekké válnak újra.
Hosszabbodik naponta felettük a nap útja.
Csak egy-két perc a többlet, de ebből lesz a nyár,
s megtanít arra, hogy kétségbeesni kár:
elvesztett háborúk, megzápult forradalmak
sebei üszkösek örökké nem maradnak.
Akármennyi a rossz, makacs engesztelésül
apránként, csendesen valami jó is épül,
hogy hídként vigyen át, mint sokezernyi vékony
egymásba font fűszál, örvényen, szakadékon.
Süllyedhet a világ köröttünk bármi mélyre,
nincs veszve, ha teszünk szemernyi ellenére.
Csak annyit, hogy segítünk egy gondot cipelőnek,
nem ütjük le a pillét, mely a szobánkba röppent,
megmentünk egy növényt, mely eleped a szomjtól,
s nem vágyunk ott vigadni, hol érdek tánca tombol.
Érdemnek nem sok ez, ahhoz mégis elég,
hogy belénk üsse létünk minőségbélyegét.
A csöppnyi győzelemnek többé érvénye nem vész,
s Isten gondolatában megújul a teremtés.
Azt bünteti
(A „Térj magadhoz, drága Sion" dallamára)
Azt bünteti, kit szeret –
ó, hányszor, mennyi sír felett
hangzott fel a magasztos ének,
Sion igaz, kemény urától
hányszor kértek s kaptak vigaszt
a csüggedő remények!
Az ember aljas és komisz,
legszentebbjét is meggyalázni képes,
de tud dalolva halni is,
eszmévé lényegülve nőni fel
az ágyútűzhöz s a hóhérkötélhez.
Az Albigensek, Husz, bizánci védők,
Gusztáv Adolf lützeni svédjei
szilárdan hitték minden szenvedés közt,
nem az utolsó szó az itteni,
másutt mondják ki számukra a végsőt.
Aki a földön megbüntette őket,
csak belépőt nyújtott nekik
az áhított magasabbrendű létbe,
hol kárpótolnak minden meggyötörtet,
lángmarta, ércütötte sebeit
átváltva égi pénzre.
Zengjen hát nékik a bízó korál,
hitük maradjon érvényes örökké!
A mi sorsunk gyarlóbb alapon áll:
szürkévé tett a szürkék milliárdja,
s az üdvösséget megváltani többé
nem elegendő egyetlen halál.
Hárs Ernő költő, műfordító (1920, Magyaróvár). Portugál műfordítói díjat (1987), József Attila-díjat (1993), Radnóti-díjat (1996) kapott, 1996-ban pedig az Év Könyve Jutalmat. 2002-ben megjelent kötetének címe Válogatott dalszövegfordítások az európai zeneirodalomból, ugyancsak 2002-ben napvilágot látott fordításköteteié pedig Kaleidoszkóp (Eötvös), Michael Ende: Varázslóiskola Vágyországban (Európa).