Az alábbi szöveg az Alföld című folyóirat első internetes archívumából származik, abban a formában, ahogy az a megjelenés idején elérhető volt. A szövegben található esetleges hibák, tördelési és központozási hiányosságok technikai okokból keletkeztek, nem tükrözik sem az EPA, sem a folyóirat minőségi elveit.
Tudományos igényű felhasználáshoz javasoljuk a nyomtatott változat használatát.
Van többféle ferde mosoly, amelyek kiegészítik a szabályos és ünnepélyes
hangulatokat. A mosolyok másik nagy csoportja az úszkáló, a hegyvidéki
és a szellős mosoly, melyek néhány éve egy csoportba tartoznak és célszer?
velük egyszerre foglalkozni.
Mindannyiukban közös, hogy nem a szájon, hanem inkább az emlékezetben,
vagy a feltáró-leíró elemzések sorai közt fordulnak elő. Ezek a mosolyok
bearanyozzák a testet és igen jó hatással vannak az emésztésre, valamint
a közérzetre. Az ilyen jelleg? mosolyok eléréséhez komoly felkészülésre,
tanulásra és rendszeres gyakorlásra van szükség.
Vannak persze egészen más módon osztályozható szájhúzódások is, így
például a kerekes vigyor, a mentelmi zavar konkrét íve, és a halfogyasztásból
illetve a pingvinvadászaton megszokott mosolyok. Ezek a jelenségek igen
jót tesznek a bőrnek, az arcot tisztítják és könnyítik, gyorsítják az általános
regenerálódásban, valamint arra is kiválóan alkalmasak, hogy elfogadtassák
és elterjesszék a szokatlan helyzetek felmérésének intellektuális előkészítését
a koponya alatti rész legfelső üregeiben.
Persze a mosolyok mellett, azokkal szinte párhuzamosan a szendvicseknek
is több fajtája létezik, például a húsos, a sajtos, a zöldséges, a kicsi,
a közepes, illetve a közepesnél nagyobb méret? szendvics, és egyaránt beszélhetünk
finom, ízletes, kesernyés, elrontott, és nagyszer? szendvicsekről.
A mosolyok esetében a nyaraló és bérház körül kóválygó mosoly egy külön
csoport, mely egy több évtizede jelentkezett és mára nagyjából felkutatott
és feltérképezett mosolyfajta, melynek egyik egyedülálló és különös ismertetője
a körkörös vidámság. E mosoly hatásmechanizmusának részletes vizsgálatakor,
illetve az eddig megfigyelt találgatások és megkülönböztetések eredményeképpen
kénytelenek voltunk levonni azon következtetést, hogy erre a mosolyra komoly
hatása van a szendvicseknek és a bútorszállításnak, csekélyebb mértékben
pedig a nap és a csillagok állása valamint a falusi tojások fehérjetartalma
is nagy mértékben befolyásolhatja a kutatott jelenséget. Az egyszer? és
komplex mosolyok elemzésekor érdemes a mechanikai, a tudományos és a nyelvészeti
eszközök hatásos használata mellett, olykor a saját tapasztalatunkra, illetve
képzeletünkre hagyatkozni.
A logika felosztása
A logikát tudományos nézeteink keveredése és személyi szabadságunk
demonstrálásának szándékával vezérelve feloszthatjuk több alcsoportra,
név szerint a logikus logikára, a szárnyaszegett logikára, a barackos elméleti
logikára és a tüskekő logikára. A hetvenes évek óta késsel és csipesszel
is tovább boncolhatónak bizonyul a logika.
A logikai melléklet és mellétalálat manapság elég ritkán bizonyul a
tárgyak logikus közepének, így a logikával kapcsolatos fejtegetéseink csak
egy kis szikrát adhatnak egy olyan barátságos logika-sziget felépítéséhez
és tárgyi környezetének megalapozásához, melyben mindannyian sokat gyönyörködhetünk
majd. Ezért kezdetnek mindenképpen érdemes a barackos és a tüskekő csoporttal
foglalkoznunk, bár kellőképpen hasznos lehet számunkra, ha szemügyre vesszük
az udvaron keresztül futó és a kertek alatt cammogó logikát is. Az udvaron
keresztül futó logika tulajdonképpen mindazon ismereteink halmaza, mely
a gyerekkorban illetve a felnőtté válás küszöbén értek bennünket. Ezek
a logikai tendenciák később állnak össze ha első ízben nem is megemészthető,
de mindenképpen tovább elemezhető, boncolható és álláspont meghatározásra
felhasználható rendszerezett csoporttá.
A kertek alatt cammogó logika azonban nem rendelkezik az előbb említett
tulajdonságokkal, ez leginkább immanens lehetetlenségéből és az újkori
deklaratív megközelítések erőteljes befolyásának köszönhető. Ez a fajta
közelítés inkább a felismerések és a megismert érzések összességének felderítéséből
származik, illetve lassanként magába s?ríti mindazt a szellemi erőfeszítést,
a tanulási folyamatok azon végső részeit, mikor az elvárásokból és előfeltevésekből
tapasztalat és élmény szerveződik. Ennek a csoportnak meghatározó tulajdonsága
továbbá, hogy nem alkalmas a mozgó tárgyak és képek befogadásának strukturálására,
illetve nem köthető az elmesélt és újra átélt élmények összehasonlító bírálataiban
sem vezérfonálnak, sem vezető elméleti forrásnak. Erre sokkal inkább alkalmas
a logika egyik ókori iskolájának tézise, mely szerint a száraz és nedve,
illetve a víz alatti és a víz tetején lebegő logikát is meg kell különböztetnünk
egymástól. Ez a hozzáállás persze felveti egy másféle osztályozás, de legalábbis
új logikai csoportok létrehozásának kényszerét.
Magyarázatul szolgálhat, hogy a költészetnek és az emberi agynak a
viszonya ezt a felosztást egyesek szerint hosszú idő óta szükségessé teszi.
Ezért érdemes egy pillanatra górcső alá vennünk ezen elmélet gyakorlati
hasznát illetve az újonnan kiválasztott logikai csoportosítások különböző
jellemzőit. A víz alatti illetve a víz tetején lebegő logika első eredményei
és presztizse mindenképpen az irodalomból, ezen belül a költészet hagyományaiból
származik és fontos gyökereit is ott találhatjuk meg. Ennek gyakorlati
haszna egyrészt az évfordulókon, így például névnapokon és születésnapokon
jelentkezik, másrészt a táncolásban és a futásban illetve más intenzív
testmozgásban is felfedhető.
A száraz és a nedves logika leginkább az építészetben, bányászatban
és geográfiában lehet segítségünkre, bár a háziasszonyok sütés közben,
a különböző áfonya alapú mártások készítésekor is hasznát vehetik.
Ebből a néhány gondolatból is láthatjuk hogy a logika ilyen jelleg?
és ideológiájú felosztása felelősségteljes, de játékos elmélyülést is igénylő
feladat, melynek megvannak a maga érdesek és izgalmas oldalai, ezért mindenképpen
ajánlatos az alapcsoportosítások egy részét akár tiszta matematikai vagy
más kulturális formában is magunk elé képzelni. Ezzel nem azt akarjuk mondani,
hogy ne lenne érdemes az emberi logikát önállóan, mint intakt fogalmat
egészben és oszthatatlanul is ábrázolni, de ezzel együtt mindenképpen hangsúlyozni
kívánjuk azon szándékokat, melyek ellenzik a logika testi és gondolkodásbéli
eltéréseinek bemutatását is. A nedves, a vízen lebegő illetve a barackos
logika szabályai, amellett hogy sokban eltérhetnek egymástól és nagy körvonalakban
új, esetleg teljesen különböző elbírálási illetve vizsgálati felületeket
hozhatnak létre, azért mégis elfogadják, és lehetővé, vizsgálhatóvá teszik,
ha például valaki elindul otthonról és elfelejt magával táskát, kulcsot
vinni vagy otthon felejt egy fontos iratot, esetleg a pénztárcáját.
A logika ezen csoportosításai szerint ezek a tettek illetve cselekedetek
nagymérv? hiánya vagy hiányossága nem csak elfogadható lesz immár, hanem
egyúttal beépülhet a korszer? vizsgálódás eredményeinek tárházába és része
lehet a hagyományosan tudományos illetve irodalmi témaköröknek is.
Az élet felosztása
Az életet fel lehet osztani nyugodt életre, hullámzó életre és kedves
életre. A nyugodt életen belül megkülönböztethető a fodros létezés, a teljesen
ideges létezés, mely részben a húspogácsa-evéssel kapcsolatos vizsgálódás
szemlélete és bemutatása.
Minél tovább rangsoroljuk és osztályozzuk a társadalom által meghatározható
életek típusait, annál nagyobb esélyünk van, hogy bejuthassunk a helyes
életet keresők és a fontos kérdéseket hatásosan megválaszolók körébe, illetve,
hogy közelebb kerüljünk az ilyen jelleg? kultúrák környezetéhez. A fontos
élet mellett - melybe beletartozik a fodros élet, a nyugalmas élet és a
teljesen ideges létezés -, megkülönböztethetjük a konkrétan és tervszer?en
kifinomult létezés direkt, absztrakt és terjengős csoportjait.
A felosztás érdekessége, hogy minden ilyen csoport részleteiben különös
és kedvező feltételek vannak a regenerálódásra valamint a rekreációra.
Ha minden ilyen élettípusban rendkívül kellemesen és kényelmesen érzi magát
az élet teljes keresztmetszetet feltárni kívánó vizsgálódó, akkor arról
is megbizonyosodhat, hogy a léten belül egészen más felosztások alapján,
például a korcsoportok, az állatfajok, a testmagasság és a szélütés, valamint
a gyomor ideiglenes állapota szerint is megkülönböztethetőek az alkalmi
egyedek, és az ő személyes túlélési történetük, lelkiállapotuk, érzés és
gondolkodásmódjuk aktív fázisai szerint is megkülönböztethető válik a világ
belső struktúrája.
Manapság kutatott jelenségünk részletes felosztása legalább annyira
kapcsolódik az egy főre eső élelemfogyasztáshoz, mint a nyelvelmélet illetve
a szavakra és hangokra való szegmentálást elősegítő, a mentális folyamatot
elemző, feltáró stratégiák összességének vizsgálata. Mert az itt megfigyelt
jelenség éppúgy fordulatot vehet akkor is, ha az illető belép a boltba
és megkezdi a bevásárlást, vagy éppen a színház illetve a filmszínház jegypénztára
előtti sorban ácsorog és jegyet kíván venni.
Ezek a helyzetek és szándékok nagyjából egyenrangúak és összehasonlíthatók.
Nem kell feltétlenül a különbözőségükre, az eltérések minőségére és a nehézségekre
gondolni, hiszen a formai buktatók határozottan nélkülözik illetve egyáltalán
nem feltételezik sem a spirális sem a spirituális percepció hatékonyságát,
sem az ezzel járó felismerés jelleg? kognitív élmények kialakulását, vagy
az ezzel együtt járó előnyöket. Tehát be kell látnunk, nem szükséges feladni
semmiféle csoportosítás szándékát a hétköznapi, vagy a tudományos, illetve
irodalmi területeken. Az számíthat elsőbbségre vagy nyereségre, aki megfelelő
eredményt ér el a sokszín? lehetőségek jellegi hovatartozását bemutató
vizsgálatokban születő fejlemények és következtetések befogadásában.
Mai bölcsességeink viharos és előkészítetlen feltételezései könnyen
sodorhatnak bennünket egy újonnan keletkező dologi vákuumszféra megalkotásának
folyamatába, bár ezalatt rendszeresen és jelentékeny számú esetben vezetnek
oda, hogy nem kell egyértelm?en koncentrálnunk vagy egyértelm?en állást
foglalnunk bizonyos szemiotikai kérdésekben. Hiszen azon kulturális régiókban
és kulturális rétegekben, ahol nincsenek kialakult interpretációs szabályok
illetve csak elvétve jelentkeznek a megértést irányító interpretációs és
dramaturgiai sémák, ott többnyire a bevezetőben feszegetett klasszifikációs
analízis nagy áttörést lehetővé tévő szabad pályája, vagyis egy önfejlesztő,
és befogadó orientált, befogadó által irányítható folyamat indulhat el,
mely a továbbiakban tetszőleges formában folytatható.
A megértés tisztázatlansága tehát tágítható, megszakítható és elérhető
keretek között zajlik, ráadásul hatékony módon tágíthatók.